30.08.2022
Справа № 331/2206/22
Провадження № 3/331/1145/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Стратій Є.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №063296 від 15.07.2022 року, 15 липня 2022 року об 21 годині 20 хвилин у м.Запоріжжя по вулиці Крива Бухта,2 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`ягніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820, результат огляду 0,63% проміле. Тест № 1744. Від керування відсторонений. Про повторність попереджений. Чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України.

У судовому засіданні адвокат Середа А.А. заявив клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, в своєму клопотанні захисник зазначив, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 063296, 15 липня 2022 р., о 21 год. 20 хв. в м Запоріжжя, Олександрівський р-н, вул. Крива бухта, 2, водій гр. ОСОБА_1 керував ТЗ «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest Drager» 6820, результат огляду 0,63 проміле, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху. В графі «свідки чи потерпілі» зазначено: велася безперервна відеофіксація боді камера 470861.

Окрім цього, до матеріалів справи долучено: Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (надалі Направлення); Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (надалі - Акт огляду); рапорти поліцейських; відео з боді камер.

Отже, переліченими матеріалами справи та долученим відеозаписом, на думку осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебував в стані алкогольного сп`яніння, погодився з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою «Alkotest Drager». Саме цим доказам слід надавати оцінку в розрізі діючого законодавства, що регламентує порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та притягнення осіб до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані сп`яніння. .

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, наведена правова норма визначає ряд фактичних даних, на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення викладено наведене вище формулювання правопорушення та зазначено про порушення п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом особою з ознаками алкогольного сп`яніння.

Отже, доказуванню підлягають: 1) факт керування особою транспортним засобом; 2) факт перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, встановлений у визначеному Законом порядку. Для застосування відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, потрібно доказати обидва факти у їх одночасній сукупності.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_1 , у вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення місці та часі, не доведено, оскільки на оглянутому відеозаписі рух автомобіля, дії водія під час руху чи в момент зупинки автомобіля не зафіксовані. Свідки даної події відсутні, відомості рапорту або теоретичні пояснення осіб, які оформлювали (складали) матеріали справи, не можуть бути доказом в розумінні ст. 251 КУпАП, адже поліцейські являються зацікавленими особами в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та в матеріалах справи ними викладено відомості, які не підтверджені відеозаписом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Разом з цим, отримано пояснення від ОСОБА_2 , який є власником вищевказаного автомобіля та стверджує, що саме він здійснював керування транспортним засобом по вул. Крива бухта у час, вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення, а ОСОБА_1 не керував його автомобілем 15.07.2022 р. та лише сидів за кермом.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до пункту 27 Постанови ПВССУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст.130КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

З огляду на положення п. 1.10 ПДР та диспозицію ст. 130 КУпАП, в даній ситуації ОСОБА_1 неможливо визнати водієм, оскільки матеріали справи не містять відомостей, які б підтверджували факт керування ним транспортним засобом.

Отже, недоведеність факту керування ОСОБА_1 автомобілем «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_1 виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Також, відповідно до п. 1 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735 (надалі Інструкція №1452/735), ця інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

За п. 2 розділу І Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 розділу І Інструкції №1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з п.1, 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидксть реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою № 1103 від 17.12.2008 (надалі - Порядок), цей Порядок визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду. Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Інструкції №1452/735 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом..

Отже, для проведення огляду на стан сп`яніння на місці події поліцейський має виявити у особи, яка підлягає огляду (водія), не одну, а декілька ознак алкогольного сп`яніння, передбачених згаданою Інструкцією.

Під час здійснення відеофіксації (02 хв. 10 сек) працівник поліції називає ознаки алкогольного сп`яніння, які на його думку, наявні у ОСОБА_1 , а саме: 1) запах алкоголю з порожнини рота; 2) почервоніння обличчя; 3) поведінка, що не відповідає дійсності. При цьому, лише одна ознака (перша), вказана поліцейським, співпадає з ознакою, передбаченою Інструкцією № 1452/735. Друга ознака зазначена не у відповідності до згаданої Інструкції, третя ознака взагалі не передбачена для стану алкогольного сп`яніння. Водночас, в Направленні та Акті огляду поліцейськими вказані ознаки, які також не передбачені Інструкцією № 1452/735 для стану алкогольного сп`яніння, а саме: хитка хода та млява мова. Відтак, працівники поліції безпідставно пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а дві з трьох ознак алкогольного сп`яніння, зазначених в матеріалах справи, не передбачені Інструкцією № 1452/735.

Окрім цього, згідно з п. 6, п. 7 розділу І Інструкції №1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Приписами ст. 266 КУпАП передбачено, огляд особи, яка керувала транспортним засобом … на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом … на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення...

За п. 9 розділу ІІ Інструкції №1452/735 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до аб. 2 п. 10 розділу ІІ Інструкції №1452/735 акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Отже, огляд осіб на стан алкогольного чи іншого сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Натомість, працівники поліції, після проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, не пропонують та не роз`яснюють право ОСОБА_1 не погодитися з результатами огляду та бути оглянутим в медичному закладі. При цьому, на початку відеозапису вбачається як ОСОБА_1 вважав, що необхідно їхати до медичного закладу, проте поліцейські зазначили, що огляд або на місці або в медичному закладі. У подальшому, він прохав дочекатися адвоката, щоб порадитися з останнім, зокрема, в частині проведення огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 сумнівався в результатах огляду, тому на одне із питань поліцейського, який провів огляд, вказав, що не погоджується з ними (результатами) та особа, уповноважена на оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння, фактично проігнорувала цей факт. Інший поліцейський, лише після проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, тобто в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, роз`яснив ОСОБА_1 його права, серед яких право користуватися юридичною допомогою адвоката, але не роз`яснив право прослідувати разом з ними до медичного закладу з метою проведення огляду на стан сп`яніння лікарем наркологом. Цей же працівник поліції не надає ОСОБА_1 примірник акту огляду, а отримуючи підпис від нього у вказаному документі, пояснює, що той розписується за результати огляду. Чи погоджується ОСОБА_1 з результатами огляду, поліцейський не встановлює та не роз`яснює йому, що він визнає результати огляду.

Водночас, відповідно до Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння № 4099, складеного 15.07.2022 р. о 23 год. 20 хв., ОСОБА_1 самостійно звернувся до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, де о 23 год. 10 хв. був оглянутий лікарем ОСОБА_3 , який встановив, що ОСОБА_1 тверезий, тобто ознак алкогольного сп`яніння у нього виявлено.

Отже, ОСОБА_1 був оглянутий лікарем наркологом у відповідному медичному закладі не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду (з 21 год. 20 хв.)

Згідно з п. 22 розділу ІІІ Інструкції №1452/735 висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

За ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. При цьому, всі викладені у протоколах про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів. Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому, не може вважатися доказом вчинення правопорушення в розумінні ст.251 КУпАП, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

У відповідності до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Також, у справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оцінюючи надані суду докази, керуємося основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.... У відповідності до ч. 1 ст. 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат... Ці особи мають право заявляти клопотання.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги, що матеріалами справи про адміністративне правопорушення не встановлено факт перебування ОСОБА_1 у визначеному Законом порядку, лікарем наркологом в медичному закладі не виявлено ознак алкогольного сп`яніння, а також відсутні будь-які достовірні докази щодо керування ним транспортним засобом, констатує відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі за п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу.

ОСОБА_1 до суду надав клопотання про закриття провадження по справі, вважав себе не винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 Кодексу України про адміністратвині правопорушення, тому прошу суд провадження у справівідносно нього закрити.

Вивчивши матеріали справи приходжу до наступного.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_1 , у вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення місці та часі, не доведено, оскільки на оглянутому відеозаписі рух автомобіля, дії водія під час руху чи в момент зупинки автомобіля не зафіксовані. Свідки даної події відсутні, відомості рапорту або теоретичні пояснення осіб, які оформлювали (складали) матеріали справи, не можуть бути доказом в розумінні ст. 251 КУпАП, адже поліцейські являються зацікавленими особами в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та в матеріалах справи ними викладено відомості, які не підтверджені відеозаписом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи записів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на положення п. 1.10 ПДР та диспозицію ст. 130 КУпАП, в даній ситуації ОСОБА_1 неможливо визнати водієм, оскільки матеріали справи не містять відомостей, які б підтверджували факт керування ним транспортним засобом.

Отже, недоведеність факту керування ОСОБА_1 автомобілем «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_1 виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Згідно ІІ розділу «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженоїнаказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Предметом доказування винуватості особи за складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України є факт керування транспортним засобом та факт перебування його водія в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні оглянуто диск, долучений до справи про адміністративне правопорушення. Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 знаходився на місці зупинки транспортного засобу на сидінні водія, факт керування ним транспортним засобом на відео не зафіксовано, , для огляду в медичний заклад не доставлявся, права не роз`яснювались.

Оцінюючи надані суду докази у їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для Сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Також в даному випадку суд вважає за необхідне застосувати рішення ЄСПЛ у справі «Малофєєв проти Росії та Карелін проти Росії», у яких суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та вчинення ним інкримінованого йому правопорушення, не є доведеним «поза розумним сумнівом», а, враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, як передбачено ст. 62 Конституції України, це дає підстави дійти висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне закрити провадження у вищевказаній справі в зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційногосуду шляхом подачі через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є.В. Стратій