Справа № 442/5678/21 Головуючий у 1 інстанції: Слиш А.Т.
Провадження № 33/811/203/22 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бориславського районного суду Львівської області від 01 лютого 2022 року,

встановив:

постановою Бориславського районного суду Львівської області від 01 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовувано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.

Згідно з постановою ОСОБА_1 05 липня 2021 року о 02 год 09 хв в м.Бориславі по вул. С.Наливайка керував тз Шкода Октавія ДНЗ НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер 6820 та на зйомку нагрудної камери. Тест «2452 - 0,86%, чим порушив п. 2.9а ПДР, своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування покликається на те, що постанова суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зазначає, що докази вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, не можна вважати достатніми та допустимими. Зокрема в примірнику протоколу про адміністративне правопорушення ОБ № 029252, врученому апелянту, дата та час складання: 04.07.2021 о 01 год. 21 хв., дата та час фіксації факту правопорушення: 04.07.2021 о 01 год. 19 хв., а в примірнику протоколу про адміністративне правопорушення ОБ № 029252, наданому до суду, дата та час складання виправлена на: 05.07.2021 о 02 год. 21 хв., дата та час фіксації факту правопорушення виправлена на: 05.07.2021 о 02 год. 09 хв. Тобто мають місце розбіжності між двома примірниками протоколу про адміністративне правопорушення № 029252, а також виправлення відомостей, що занесені до примірника протоколу про адміністративне правопорушення ОБ № 029252, - наданого до суду. Вказує, що всі виправлені відомості, в примірнику протоколу про адміністративне правопорушення ОБ № 029252, наданому до суду, є лише припущенням, виконані посадовою особою органу поліції після підписання протоколу апелянтом та внесені в незаконний спосіб.

На думку апелянта, виявлені розбіжності між примірниками протоколу про адміністративне правопорушення ОБ № 029252, вказують, що такий протокол не може вважатись належним та допустимим доказом у справі, оскільки при його поданні не були дотриманні вимоги ст.256 КУпАП та порушенні законні права апелянта на захист.

Також зазначає, що акт огляду, наданий до суду посадовою особою органу поліції, не містить даних про наявність свідків при огляді, тобто оформлений з порушенням порядку, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Разом з тим, в примірниках протоколу про адміністративне правопорушення відсутній запис про долучення Акту огляду.

Вважає, що Акт огляду, наданий до суду з порушенням вимог ст.256 КУпАП та оформлений посадовою особою органу поліції з порушенням порядку, визначеному Інструкцією № 1452/735, тому не може вважатися належним та допустимим доказом у справі.

Звертає увагу, що зупинка транспортного засобу працівниками поліції була безпідставна, патрульні порушили ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», адже жодних матеріалів про порушення апелянтом ПДД або інших підстав для зупинки авто, про які йдеться в Законі, не було й такі факти документально непідтверджені.

28.03.2022 від особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 надійшло клопотання, якому апелянт зазначає, що підтримує апеляційну скаргу в повному обсязі та просить провести розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, за таких обставин неявка ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи № 442/5678/21, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ОБ №029252 від 05.07.2021 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та є належним доказом в цій справі (а.с.10), результатами спеціального приладу Драгер, яким встановлено факт наявності в організмі ОСОБА_1 на рівні 0.86 проміле (а.с.9), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 05.07.2021 року (а.с.12), відеозаписами, долученими до матеріалів справи, з яких вбачається те, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом на момент зупинки працівниками поліції, добровільно пройшов огляд з використанням спеціального приладу Драгер (а.с.17).

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 висловлював незгоду з результатами проведеного огляду, і чи на останнього з боку працівників поліції здійснював психологічний тиск або вчинялися незаконні дії.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно правил ст.36 КУпАП та в межах строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Огляд ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння проведено з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року, а саме на місці зупинки транспортного засобу.

Постанова суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Бориславського районного суду Львівської області від 01 лютого 2022 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич