КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 33/824/1609/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Кирилюк Г.М., при секретарі Полянчук І. А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2021 року в складі судді Майбоженко А. М., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

31.05.2022 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2021 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Посилається на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Свої доводи мотивує тим, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я. 14.07.2021 близько 14 год. 37 хв. він не керував автомобілем Lancia Delta, державний номер НОМЕР_1 , а знаходився біля патрульного автомобіля та автомобіля Lancia Delta, державний номер НОМЕР_2 , що підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом. Факт керування ним транспортним засобом не доведений. Протокол про адміністративне правопорушення складено так, що його неможливо прочитати, встановити посадову особу, яка його склала та відносно кого він був складений, без зазначення громадянства та року народження правопорушника, місця складення протоколу та точного місця порушення правил дорожнього руху, в графі "свідки чи потерпілі" вказано неналежні відомості, йому не вручено копії протоколу, в протоколі не сформульовано, який саме огляд та у який саме спосіб водій повинен пройти на вимогу поліцейського: на місці чи у відповідному медичному закладі. На місці поліцейський не вчиняв жодних дій зробити такий огляд; в протоколі не вказано три мінімальні факти для підозри у вживанні наркотичних препаратів, визначених КУпАП та в Інструкції. В протоколі не зазначено, що водієві пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду на місці зупинки. Поліцейський не використовував свідків, оскільки він погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці та у відповідному медичному закладі. З наданого відеозапису вилучено частину, де він погоджується на проведення огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. Доказів його відмови пройти огляд на місці зупинки не надано. Направлення на огляд до медичного закладу стосовно нього до протоколу не складалось. Натомість до матеріалів справи залучено направлення до іншого протоколу серія ААА №202301. Під час складання протоколу поліцейський не повідомив належним чином про права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Зазначив, що відповідальності за керування автомобілем за невстановленими ознаками наркотичного сп`яніння законодавством не передбачено. Особа має право знати в чому саме її звинувачують, щоб реалізувати право на захист. Від огляду на стан сп`яніння на місці він не відмовлявся. Свідки того, що він керував автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, або відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, відсутні.

В заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначив, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи, копію оскаржуваної постанови було надіслано на його адресу лише 30.11.2021, після закінчення строку на її оскарження. Копію постанови отримав лише 24.05.2022 на свою електронну адресу.

В судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, ОСОБА_1 підтримав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження та подану ним апеляційну скаргу, просив їх задовольнити. Не заперечував проти розгляду справи у відсутність захисника.

Додатково пояснив, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся без його належного повідомлення про розгляд справи, судова повістка рекомендованим листом йому не направлялась, що позбавило його можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема, давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою, тобто фактично був позбавлений права на захист.

Також просив закрити провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та доданий до матеріалів справи відеозапис подій, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження та відмови в задоволенні поданої апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не брав участі в розгляді справи в суді першої інстанції, SMS-повідомлення про його виклик до суду на його номер телефону, доставлено не було з причин того, що абонент тимчасово недоступний, з матеріалами справи та змістом оскаржуваної постанови адвокат Кузьмін Є. О. ознайомився 26.05.2022, а з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся 31.05.2022.

З огляду на причини, які слугували підставою для пропуску строку на апеляційне оскарження, з метою забезпечення особі доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції вважає за можливе поновити строк на подання ОСОБА_1 апеляційної скарги.

Оцінюючи доводи апеляційної скаргищодо розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка всупереч положень ч. 1 ст. 2772 КУпАП не була повідомлена про розгляд справи шляхом вручення повістки, апеляційний суд виходить з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 268 , ч. 1 ст. 2772 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що справа була розглянута судом першої інстанції за відсутності ОСОБА_1 та за відсутності даних про його належне сповіщення про місце і час розгляд справи.

За таких обставин доводи ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції його прав в частині можливості надавати пояснення, докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою є обґрунтованими.

Разом з тим, допущене судом першої інстанції порушення не може слугувати підставою для скасування ухваленого по справі рішення та закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 в повній мірі були забезпечені судом апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови.

Так, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій детально виклав свої доводи незгоди з постановою суду першої інстанції, з метою реалізації права особи на доступ до правосуддя апеляційний суд поновив йому строк на апеляційне оскарження. Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 в повній мірі надано можливість реалізувати свої права, в тому числі давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися послугами захисника тощо.

Апеляційний суд також відхиляє доводи апеляційної скарги щодо наявності правових підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний: виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з системного аналізу вказаних норм права вбачається, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення і відомості, які відображені в ньому є лише одним із доказів, на підставі яких суд, в ході розгляду справи, встановлює наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення. При цьому, джерела доказів, перелік яких вказаний в ст. 251 КУпАП, дає можливість суду оцінити кожен з доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №212302, складеного 14 липня 2021 року в 14 год. 40 хв. в м. Києві по проспекту Мінському (КП "Водогін") інспектором Управління патрульної поліції у місті Києві лейтенантом поліції Пальчиком І. В., водій ОСОБА_1 14 липня 2021 року о 14 год. 37 хв. в м. Києві по просп. Мінському керував транспортним засобом Lancia Delta, державний номер НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає дійсності; почервоніння очей; тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зміст вказаного протоколу є зрозумілий, в тому числі в частині зазначення посадової особи, яка його склала та відносно кого він був складений, останній містить громадянство особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рік його народження, місце складення протоколу та місце порушення правил дорожнього руху.

Протокол також містить пояснення ОСОБА_1 по суті порушення, а саме: "Президент України Бог, служебный подлог".

До вказаного протоколу долучено відеозапис з боді-камери інспектора поліції АА00581, з якого вбачається, що 14 липня 2021 року о 14.30 год. було зупинено транспортний засіб Lancia Delta, державний номер НОМЕР_2 , у зв`язку з порушенням водієм ОСОБА_1 вимог дорожньої розмітки проїзної частини дороги. З огляду на наявні у нього ознаки наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає дійсності, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, останньому запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. На вказану пропозицію останній відповів: "Відмовляюсь, у мене другі справи. Невідкладне службове завдання". Після цього інспектор поліції повідомив, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

З вказаного відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, після чого останній повідомив: «Вы сфотографировали, я уезжаю. У меня минута стоит 1 000 000 долларов». На пропозицію проїхати з працівниками поліції для проходження медичного огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, останній повідомив: «Відмовляюсь, у мене другі справи, невідкладне службове завдання», « Я записан сейчас к зубнику…на 3 часа. Вы меня задерживаете. Осталось 14 минут», «Вы меня задерживаете? Тогда я уехал», «Чому Ви мені перешкоджаєте сісти в мою машину?», « Я не бажаю проїхати з Вами, оскільки немає ніяких ознак»; «Я после зубника самостоятельно поеду к наркологу. Я туда УПА отправлю и коллег, которых я поймал на препаратах», «Ви не даєте керувати моєю машиною. Я запізнююсь».

З відеозапису судом встановлено, що згоду на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 надав вже після того, як відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 14.37 год, а не о 14.30 год, не є обставиною, що спростовує наявність події порушення та те, що ОСОБА_1 в момент зупинки працівниками поліції був водієм в розумінні п.1.10 Правил дорожнього руху України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що поліцейський не вчиняв жодних дій провести огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, чим порушено порядок проведення такого огляду, є необґрунтованим.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року за №1452/735 (надалі - Інструкція).

Відповідно до ч. 2, ч.3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Пунктом 12 розділу II Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Із системного аналізу положень ст. 266 КУпАП можливо дійти висновку, що законодавець визначив, що з метою фіксації процедури огляду водія на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку є обов`язковим застосуванням інспектором патрульної поліції технічних засобів відеозапису. І тільки у випадку неможливості застосувати технічні засоби відеозапису з метою фіксації події правопорушення, інспектор поліції має вжити заходів, спрямованих на залучення двох свідків.

Відповідно до п.7-9 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З огляду на обов`язковість проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, яке проводиться в закладах охорони здоров`я, доводи апеляційної скарги про порушення процедури проведення огляду з огляду на непроведення такого огляду поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів є необґрунтованими.

Відповідно до п. 3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 4 Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

В момент зупинки працівником поліції виявлено у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає дійсності, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, що давало підстави для направлення такого водія до найближчого закладу охорони здоров`я.

Доводи апеляційної скарги про те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки сп`яніння, спростовуються відеозаписом події.

Суд відхиляє також доводи апеляційної скарги в тій частині, що направлення особи на огляд до медичного закладу до протоколу не складалось, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до пунктів 6-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Аналіз вказаних норм свідчить, що поліцейським видається направлення для проходження огляду у разі згоди водія пройти огляд у відповідному закладі охорони здоров`я, куди водія зобов`язаний доставити поліцейський.

Вказані норми не зобов`язують поліцейського видати водієві, який відмовився прослідувати разом із поліцейським до закладу охорони здоров`я, направлення для проходження огляду на стан сп`яніння водієм самостійно. Не містить таких положень і вищезазначена Інструкція.

Долучення до матеріалів справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який містить посилання на протокол про адміністративне правопорушення серії ААК №202301, не є обставиною, що істотно впливає, або виключає можливість притягнення вказаної особи до адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення.

З урахуванням зібраних по справі доказів суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції і могли б слугувати підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення, апеляційна скарга не містить та при розгляді скарги апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Кирилюк Г.М.