ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Хіль Л.М.,

за участю:

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

при секретарі Гречці Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2022 року

у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП,

у с т а н о в и л а:

Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави в розмірі 496 грн 20 коп.

Цією постановоюОСОБА_1 визнана винною у тому, що 31 жовтня 2021 року о 01 год. 40 хв. в м. Харків, вул. Ахсарова 25, керувала транспортним засобом Lexus NX 200 T д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ за допомогою приладу газоаналізатор Drager Alcotest 6820 та у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД в м. Харків, по вул. Шевченка 26 відмовилась у присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 ПДР за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржилаОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу обгрунтовувала тим, що відмова від проходження огляду була спровокована працівниками поліції, а не була її добровільним рішенням.

Зазначала, що у неї не було ознак алкогольного сп`яніння.

Також зазначила, що працівники поліції на її вимогу надати документи на алкотестер, їй відмовили, а до приладу «Драгер Алкотест» надали їй розпакований мундштук.

Вказувала на те, що працівниками поліції їй не були роз`яснені її права.

Крім того зазначила, що направлення на огляд їй працівниками поліції не видавалося.

Вважає, що суд першої інстанції прийняв поспішне, незаконне і необгрунтоване рішення, за відсутності події і складу правопорушення в її діях.

Ураховуючи викладене, прохала скасувати постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2022 року та закрити провадження у справі за відсутностю події і складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим апеляційна скарга подана після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2022 року.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження слід зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та її адвокат Назаренко В.І були присутні під час проголошення оскаржуваної постанови та знали про прийняту 08 лютого 2022 року постанову.

За правилом статті 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Отже, останнім днем подачі апеляційної скарги на зазначену постанову було 18 лютого 2022 року (п`ятниця).

Апеляційну скаргу, відповідно до штемпеля на ній, подано до суду 21 лютого 2022 року, тобто в перший робочий день після закінчення строку на оскарження постанови суду першої інстанції.

ЄСПЛ зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (пункт 110 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії»).

Недопуск апелянта до вищої інстанції буде проявом надмірного формалізму та порушенням не лише національного законодавства, а і ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на справедливий судовий розгляд, а тому апеляційний суд дійшов висновку про поновлення строку ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження з метою перевірки законності ухваленого судового рішення .

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення скарги з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду даних вимог закону не дотрималась, у зв`язку з чим прийшла до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що місцевий суд виходив з того, що вина ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 268816 від 31 жовтня 2021 року; відеозаписом з нагрудних бодікамер поліцейських; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркологічного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак суд апеляційної інстанції не може погодитись із таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 268816 від 31 жовтня 2021 року складеного інспектором взводу 1 роти 1 батальйону 4 УПП в Київській області ДПП лейтенантом поліції Черняком В.Г., 31 жовтня 2021 року о 01 год. 40 хв. в м. Харків, вул. Ахсарова 25, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Lexus NX 200 T д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ за допомогою приладу газоаналізатор Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД в м. Харків, по вул. Шевченка 26 відмовилась у присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 ПДР за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 31 жовтня 2021 року у їх присутності водій ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу алкотестер «Драгер» та у закладі охорони здоров`я.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього ПДР не містять.

До адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст.266 КУпАП та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Разом з тим, переглянувши відеозаписи долучені до матеріалів справи судом встановлено, що працівниками поліції вчинялися дії, які були спрямовані на схиляння ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З відеозапису вбачається, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 відмовитись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як наслідок після цих дій працівників поліції, ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, після чого працівниками поліції було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Даючи оцінку відеозаписам та матеріалам справи, приходжу до висновку, що зазначені дії працівників поліції є незаконними.

Апеляційний суд вважає, що такі дії працівників поліції спрямовані виключно на спонукання водія до відмови від проходження огляду та не передбачені чинним законодавством.

Також апеляційний суд звертає увагу, що у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 жовтня 2021 року працівниками поліції не зазначено, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду.

Щодо не надання ОСОБА_1 документів на газоаналізатор та надання їй розпакованого мундштука до приладу «Драгер Алкотест», слід зазначити наступне.

Пунктами 6 та 7 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ №1452/735 від 09 листопада 2015 року передбачено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Відповідно до п. 5 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена спільним Наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05 червня 2014 року, експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

В даному випадку, працівник поліції, зобов`язаний був проінформувати особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Після цього працівник поліції повинен дістати запакований мундштук, встановити його на алкотестер і при цьому захисну плівку з ділянки алкотестера, яка буде контактувати з ротом, зняти лише після встановлення мундштука.

Статтею 62 Конституції України закріплено принцип, за яким обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

В даному випадку аналізуючи докази, які є в матеріалах справи, суд вважає, що посадовими особами, які складали протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не надано суду переконливих доказів винуватості особи.

Так, за змістом статті 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції має бути відкритою, категоричною, тобто суд має встановити наявність у особи прямого умислу.

Спонукання водія працівниками поліції на відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не свідчить про наявність прямого умислу і відповідно не утворює складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

За таких обставин, ураховуючи, що в ході судового розгляду не здобуто переконливих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а всі сумніви тлумачаться на користь особи, тому постанова судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2022 року підлягає скасуванню, а провадження по справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Л.М. Хіль