СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/9073/22
пр. № 3/759/4585/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 року м.Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Косик Л.Г., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проходить військову службу в НОМЕР_1 окремій бригаді охорони Генерального Штабу, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 31.07.2021 року о 21 год. 50 хв.,на а/д, М-06, Київ-Чоп, 19 км, керував автомобілем «Ауді А4», державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Драгер", що підтверджується тестом №304, результат 0,97% (проміле).

ОСОБА_1 у судовому засіданні повідомив, що він з 24.02.2022 року перебуває в лавах ЗСУ, 31.07.2022 року ввечері повернувся після тижневого виїзду на навчання та випив з товаришами трішки алкоголю та ліг відпочивати, через деякий час йому подзвонив його товариш по службі ОСОБА_2 та повідомив, що під час ремонту службового автомобіля йому пошкодило вентилятором пальці рук та терміново потрібна допомога, щоб відвезти його в лікарню. Після телефонного дзвінка, він, ОСОБА_1 , сів за кермо автомобіля «Ауді А4», державний номерний знак НОМЕР_2 , адже не було іншого виходу, та поїхав за товаришем, щоб відвезти його в лікарню. По дорозі сталось ДТП не з його вини, та була викликана патрульна поліція, після оформлення дорожньо-транспортної пригоди поліцейський запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та він погодився.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , підтвердив покази надані ОСОБА_1 в судовому засіданні та показав суду, що 31.07.2022 року ввечері він займався ремонтом службового автомобіля та йому пошкодило вентилятором пальці рук та терміново потрібна була допомога, та він звернувся до ОСОБА_1 , з проханням відвезти його в лікарню, оскільки більше ні до кого було звернутись.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його представника, на підставі всебічного, повного і об`єктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, у відповідності до ст. 252 КУпАП, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП передбачена, в тому числі, за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода (ст. 18 КУпАП).

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності.

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Отже, положеннями КУпАП передбачено можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності у випадках, коли вчинені нею дії, які мають ознаки правопорушення і за які КУпАП передбачена відповідальність, вчинені у стані крайньої необхідності.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння у стані крайньої необхідності задля врятування людини, небезпека була реальною та не могла бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із можливим заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам, що підтверджується показами свідка ОСОБА_2 .

На підставі вищевикладеного та беручи до уваги, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності, в тому числі за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, не притягався, рівень алкоголю який був виявлений в організмі ОСОБА_1 є не високий, з матеріалів відеозапису взагалі не вбачається будь-яких ознак сп`яніння ОСОБА_1 , останній діяв у стані крайньої необхідності задля врятування людини, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку із вчинення вказаних дій в стані крайньої необхідності, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 247 КУПАП є підставою для закриття провадження по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 9, 17, 18, 130, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 289 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУПАП у зв`язку із вчиненням вказаних дій в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її ухвалення до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: Л.Г. Косик