КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/3325/22
Провадження № 33/824/1842/2022
Головуючий в суді першої інстанції: Жук М.В.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2022 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника Калашникова Євгена Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 20 червня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника Калашникова Є.В.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 20 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - закрито у зв`язку із спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 09 лютого 2022 року приблизно о 20 год. 20 хв. у м. Києві по проспекту Степана Бандери, буд. 29-А, керував транспортним засобом «MitsubishiLancer», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 09 лютого 2022 року приблизно о 20 год. 20 хв. у м. Києві по проспекту Степана Бандери, 29-А, керуючи транспортним засобом «MitsubishiLancer», номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, при виявленні перешкоди для руху у вигляді транспортного засобу «DAF», номерний знак НОМЕР_2 , із причепом «NooteBoom» з номерним знаком НОМЕР_3 , не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та здійснив наїзд на транспортний засіб з причіпом, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. п. 12.1, 12.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Калашников Є.В. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 20 червня 2022 року та закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

За доводами апеляційної скарги з доповненнями апелянт вважає, що наявні в матеріалах справи докази надають підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак суд ухвалив рішення без дотримання норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.

Захисник звертає увагу на те, що працівниками поліції були порушені вимоги «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція), оскільки ОСОБА_1 після ДТП отримав тяжкі травми, у зв`язку з чим у працівника поліції виник обов`язок доставити водія до закладу охорони здоров`я для обов`язкового проведення дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, однак працівником поліції цього зроблено не було.

Поряд з цим, апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, крім того, внаслідок ДТП він отримав травму голови та ніг, у нього було запаморочення, сильні больові відчуття в районі носа, щелепи, дезорієнтація у просторі, порушення координації рухів, а перебував він в автомобілі брата, оскільки шум дороги та проблискові маяки автомобілів викликали у ОСОБА_1 нестерпну біль.

Захисник вважає, що рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 червня 2022 року у справі № 752/4853/22, яким дії поліцейського Палагути Р.В. під час складання протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД № 073202 за ст. 124 КУпАП та серії ААД № 073201 за ст. 130 КУпАп визнано протиправними, має преюдеційне значення для розгляду цієї справи.

Крім того, апелянт вважає належним та допустимим доказом невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП висновок експерта № 44/22 від 06 травня 2022 року, який всупереч вимог закону не був врахований судом першої інстанції.

Захисник зазначає, що пояснення свідка ОСОБА_2 є необ`єктивними, оскільки він є близьким знайомим учасниці ДТП, тому зацікавлений у результаті справи та не може бути понятим, отже суд не міг посилатись на них у своєму рішенні.

Також, апелянт вказує на те, що в матеріалах справи відсутній відеозапис, на якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду.

В судове засідання, призначене на 25 серпня 2022 року ОСОБА_1 та захисник Калашников Є.В. не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені завчасно та належним чином, до апеляційного суду від захисника Калашникова Є.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 перебуває поза межами Києва та Київської області та не має можливості прибути до судового засідання, однак жодних доказів на підтвердження цієї обставини захисником надано не було.

Крім того, захисником не надано доказів поважності причин неявки у судові засідання, призначені на 11 липня 2022 року та на 09 серпня 2022 року.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08 листопада 2005 року, в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Таким чином, апеляційним судом на підставі ч. 6 ст. 294 КУпАП розглянуто апеляційну скаргу без участі ОСОБА_1 та захисника Калашникова Є.В.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП в повній мірі дотримався вимог закону.

Постанова суду містить посилання на докази, якими суд обґрунтовував своє рішення, їх оцінку, а також мотиви прийнятого рішення.

В апеляційній скарзі захисник звертає увагу на висновок експерта № 44/22 від 06 травня 2022 року, згідно з яким, в даній дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_1 невідповідностей вимогам п. п. 12.1, 12.2, та 12.3 ПДР України не вбачається. Апелянт вважає, що наведений висновок свідчить про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Проте з такими доводами апелянта не погоджується апеляційний суд.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, суд першої інстанції надав оцінку такому висновку експерта та правильно зазначив, що не бере його до уваги, оскільки експертом при дослідженні використовувались пояснення ОСОБА_1 , які він надав безпосередньо експерту, а не під час складання протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення. Також суд виходив з того, що експертом надано правову оцінку діям учасників ДПТ, що не відноситься до компетенції експерта.

Поряд з цим, апеляційний суд вважає, що у даному провадженні потреба в спеціальних знаннях відсутня, оскільки обставини ДТП є очевидними.

Для правильного вирішення справи суду необхідно було встановити, чи відповідали дії водія ОСОБА_1 пунктам ПДР України, які регламентують швидкість руху та у разі встановлення такого порушення, чи перебуває воно у причинному зв`язку із пошкодженням транспортних засобів.

Так, за версією ОСОБА_1 ДТП відбулось за обставин, коли попереду нього раптово виїхав легковий автомобіль, а він, щоб уникнути з ним зіткнення, застосував екстрене гальмування, після чого смикнув кермо праворуч в напрямку причепа.

Однак така версія ОСОБА_1 спростовується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема схемою місця ДТП, на якій не позначено, гальмівного шляху автомобіля «Mitsubishi Lancer», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до пояснень іншого учасника ДТП ОСОБА_3 , останній не повідомляє, що чув звуки гальмування перед зіткненням, як не чув таких звуків і очевидець події ОСОБА_2 .

Також, із дослідженого апеляційним судом відеозапису з місця ДТП слідів гальмування не вбачається.

Крім того, в своїх поясненнях ОСОБА_1 повідомляє про те, що бачив далеко попереду велику вантажівку з причепом, яка або стояла, або повільна рухалась, однак жодних заходів для зменшення швидкості водієм вжито не було, та стороною захисту не надано доказів протилежного.

Беручи до уваги те, що зіткнення транспортних засобів відбулося за обставин, коли автомобіль «MitsubishiLancer» їхав прямо, а транспортний засіб «DAF» із причепом «Noote Boom» стояв нерухомо попереду в тій же смузі руху, по якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , то судом першої інстанції зроблений обґрунтований висновок про порушення ОСОБА_1 пунктів 12.1 та 12.3 ПДР України відповідно до яких під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним та у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Саме наведені порушення ОСОБА_1 ПДР України перебувають у причинному зв`язку з пошкодженням транспортних засобів, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, про що судом першої інстанції зроблений правильний висновок.

Оскаржуючи судове рішення в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, захисник вважає, що працівниками поліції була порушена Інструкція, оскільки ОСОБА_1 після ДТП отримав тяжкі травми, у зв`язку з чим у працівника поліції виник обов`язок доставити водія до закладу охорони здоров`я для обов`язкового проведення дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, однак працівником поліції цього зроблено не було.

Відповідно до п. 14 розділу ІІІ Інструкції, якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд звертає увагу на те, що даний пункт Інструкції стосується оформлення результатів огляду у закладі охорони здоров`я саме лікарем закладу охорони здоров`я, який має відповідну кваліфікацію.

При цьому наведеною Інструкцією не встановлено обов`язку працівника поліції доставити водія - учасника ДТП, який перебуває у несвідомому стані чи з тяжкими травмами до закладу охорони здоров`я.

В той же час, із дослідженого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 не було доставлено до закладу охорони здоров`я, оскільки він перебував у свідомому стані, вільно рухався, розмовляв, здійснював телефонні дзвінки, тому у працівників поліції були відсутні підстави для висновків, що водію необхідна медична допомога.

Крім того, в апеляційній скарзі захисник зазначає про те, що ОСОБА_1 внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження, однак доказів на підтвердження такої обставини та які б свідчили про ступінь їх тяжкості, не надає.

Щодо доводів апелянта про те, що письмові пояснення свідка ОСОБА_2 є недопустимим доказом, оскільки він є близьким знайомим учасниці ДТП, тому зацікавлений у результаті справи, то апеляційний суд вважає їх безпідставними.

Так, із наявної в матеріалах справи схеми місця ДТП вбачається, що учасниками ДТП є водій автомобіля «MitsubishiLancer» з номерним знаком НОМЕР_1 ОСОБА_1 , та водій транспортного засобу «DAF», номерний знак НОМЕР_2 , із причепом «Noote Boom» з номерним знаком НОМЕР_3 ОСОБА_3 , тому є незрозумілим, яким чином може бути зацікавлений свідок ОСОБА_2 в розгляді даної справи.

Поряд з цим, захисник в апеляційній скарзі зазначає про те, що водій не відмовлявся проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Такі доводи були предметом перевірки апеляційним судом, однак не знайшли свого підтвердження.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При цьому, будь-яка особа, яка отримала посвідчення водія на право керування транспортним засобом, зобов`язана знати Правила дорожнього руху України.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен був виконати вимоги інспектора патрульної поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, на неодноразову вимогу патрульного поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не надавав чіткої відповіді, зазначав при цьому, що від огляду не відмовляється, однак в подальшому мовчав та не виходив із автомобіля. Отже, його поведінка свідчить про небажання пройти огляд на стан сп`яніння. Тобто фактично він не виконав вимоги п. 2.5 ПДР України.

Тому, апеляційний суд вважає, що як працівниками поліції так і судом першої інстанції обґрунтовано розцінено дії ОСОБА_1 , як відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 червня 2022 року у справі № 752/4853/22, яким дії поліцейського Палагути Р.В. під час складання протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД № 073202 та серії ААД № 073201 визнано протиправними, яке, як вважає захисник, має преюдеційне значення для розгляду цієї справи, то апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до загальних засад судочинства справа розглядається стосовно конкретної особи в межах висунутого їй обвинувачення, в даному випадку щодо дій ОСОБА_1 , які не відповідали вимогам пунктам 2.5, 12.1 та 12.3 ПДР України.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що сукупність доказів, досліджених судом давали законні підстави дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 як у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП так у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що суд цих вимог закону дотримався в повній мірі та ухвалив рішення, яке є вмотивованим та викладені в ньому висновки відповідають фактичним обставинам справи, тому підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Калашникова Є.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 20 червня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун