ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 року м. Чернівці Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Краснюка В.В. в інтересах ОСОБА_1 , подану на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18 лютого 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18 лютого 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і за його вчинення накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Згідно з постановою районного суду ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 10.11.2021р. о 04 год. 03 хв. в м. Чернівці по вул. Винниченка, 132 керував транспортним засобом марки «Renault Logan»,д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9А ПДР України та чинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову адвокат Краснюк В.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову районного суду від 18.02.2022 р., а справу щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказував на те, що постанова районного суду є необґрунтованою, не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, а також прийнята із значним порушенням процесуальних норм.

Зазначив, що в матеріалах справи наявні суттєві часові розбіжності, зокрема у в акті медичного огляду та часі,зазначеному на відеозаписі, а також із часом, зазначеним у висновку.

ЄУНСС:725/7909/21

НП:33/822/180/22 Головуючий у І інстанції: Нестеренко Є.В.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Потоцький В.П.

Посилався на те, що протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності складений на підставі результату експрес-тесту, проведеного з порушенням інструкції, а лабораторне дослідження біологічного середовища не проводилось, а тому процедура огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведена з грубим порушенням вимог закону, а тому такий огляд не може вважатись дійсними, а докази допустимими.

Вказував, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння в КНП Сторожинецькій БЛІЛ за допомогою експрес-тесту, який є попереднім скринінгом, а не лабораторним дослідженням, як того вимагає Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735.

На думку апелянта, результати таких тестів повинні бути підтвердженні альтернативним хімічним методом, таким як газова хроматографія/мас-спектрометрія.

Оскільки проведення лабораторного дослідження є обов`язковим для встановлення факту наркотичного сп`яніння, а в матеріалах справи такі докази проведення лабораторного дослідження зразків біологічного середовища, які були відібрані у ОСОБА_1 відсутні.

Крім того, посилався на те, що лікар порушив і порядок відбору у ОСОБА_1 зразків біологічного матеріалу.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ані захисник Краснюк В.В. ні його підзахисний ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, що у відповідності до ст.294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи без їх участі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить такого.

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

У відповідності до вимог п. 2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена наявними у справі письмовими доказами, яким суд дав вірну юридичну оцінку.

Так, дані, які є в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ№326566 ввід 10.11.2021р. свідчать про факт керування водієм ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння в зазначеному місці та в зазначений в протоколі час. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оформлений та складений компетентним органом в межах наданих повноважень, в якому чітко викладено, як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи. Крім того, громадянину ОСОБА_1 були роз`ясненні його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що засвідчено підписом останнього.

Факт керування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння при обставинах, вказаних в протоколі, також підтверджується відеозаписом подій, який міститься на арк. 6 (диск) та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №1251 від 10.11.2021 року (а.с. 3), згідно з яким ОСОБА_1 перебував у стані комбінованого наркотичного (амфетамін і марихуана) сп`яніння.

Апеляційним судом встановлено, що даний висновок був складений відповідно до Інструкції «Про порядок виявлення або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 та ст.266 КУпАП.

З результатами, зазначеними у вказаному висновку, ОСОБА_1 був ознайомлений, що засвідчив своїм підписом. Будь-яких заперечень чи зауважень при ознайомленні обстежуваного із результатами його огляду не надходило.

Крім того, в матеріалах справи наявний акт медичного огляду, з якого вбачається, що лікар, який проводив огляд ОСОБА_1 , здійснював лабораторну діагностику з метою уточнення наявних речовин впливу методом лабораторного тестування шляхом імунохроматографічного дослідження (СITО TEST). Результат вказаних досліджень позитивний.

Посилання апелянта на те, що вищевказаний тест є попереднім скринінгом, а не лабораторним дослідженням, а також що лікар при проведенні даного аналізу порушив порядок відбору у ОСОБА_1 зразків біологічного матеріалу (сечі) є необгрунтованим.

Матеріалами справи чітко встановлено, що імунохроматографічний аналіз є одним із методів лабораторної діагностики, тобто є лабораторним дослідженням, заснованим на принципі конкурування за обмежену кількість антитіл між наркотиками або їх метаболітами в зразку сечі і наркотиками, кон`югованими протеїном і нанесеними на пористу мембранну прокладку. При цьому, відібрані у ОСОБА_1 зразки біологічного матеріалу були достатніми, щоб визначити в нього наявність чи відсутність стану наркотичного сп`яніння.

Таким чином, вищевказаний аналіз, проведений лікарем у відповідності до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують у вагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735.

За вказаних обставин вищевказані докази є належними та допустимими.

Що стосується інших доводів апелянта, зокрема про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а також те, що в у протоколі про адміністративне правопорушення містяться виправлення й у матеріалах справи наявні часові розбіжності, то такі були предметом розгляду у суді першої інстанції, яким суд дав вірну юридичну оцінку, з якою повністю погоджується суд апеляційної інстанції, а тому немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.

При цьому апеляційний суд керується висновком ЄСПЛ, зроблений ним у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, де в п. 58 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Таким чином рішення районного суду є правильним, відповідає обставинам справи, та порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати рішення районного суду і закрити провадження по справі не встановлені, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Краснюка В.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький