Справа №: 385/874/22 Провадження № 3/385/563/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2022 року м. Гайворон

Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Венгрин М. В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

в с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 322821 від 04.08.2022 ОСОБА_1 03.08.2022 о 10 год 30 хв перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в будинку за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої, чим порушив п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 про дату час та місце проведення судового засідання був повідомленим належним чином, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Потерпіла ОСОБА_2 про дату час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, однак в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила.

Зважаючи на викладене, судом вирішено провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що не суперечить правовим приписам ч. 2 ст. 268 КУпАП.

Відповідно до письмового пояснення потерпілої ОСОБА_2 03.08.2022 її чоловік ОСОБА_1 біля 22 год повернувся додому та на кухні розпивав горілку. Коли вона зайшла до кухні, то в них розпочався скандал в ході якого він смикав потерпілу за руки, одяг, наніс декілька ударів кулаком в голову, при цьому тілесних ушкоджень не заподіяв. Після цього почав вчиняти щодо неї домашнє насильство психологічного та морального характеру, у зв`язку з чим вона зателефонувала на лінію 102.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 04.08.2022 ОСОБА_2 повідомила, що 03.08.2022 близько 22 год 30 хв її чоловік ОСОБА_1 вчинив щодо неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав її словами нецензурної лайки, погрожував застосуванням насильства, але реальних дій не вчиняв.

Відповідно до письмового пояснення ОСОБА_1 від 04.08.2022 03.08.2022 близько 21:30 він повернувся додому з роботи та вирішив випити коньяку, так як всі вечеряли за столом. Після цього до кухні зайшла його дружина ОСОБА_2 та він зробив їй зауваження. Через це виник конфлікт словесна сварка в ході якого вона схопила ножа. Він вирвав ножа, відкинув на стіл та почав заспокоювати дружину. Тілесних ушкоджень дружині не наносив. Після цього вона почала погрожувати, що викличе поліцію та посадить його.

Відповідно до письмового пояснення неповнолітньої ОСОБА_3 , відібраного в присутності її батька ОСОБА_1 03.08.2022 близько 23 год 40 хв в АДРЕСА_1 між її батьками ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 виник словесний конфлікт в ході якого вони розмовляли на підвищених тонах. Конфлікт тривав близько 20 хвилин. Протягом останніх 10 років між ними інколи виникають сварки. Вона не чула, щоб батько кому небудь погрожував зброєю, тим більше матері. Вважає, що її мама ОСОБА_4 хоче, щоб в батька забрали автоматичну зброю.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка ставиться ОСОБА_1 у провину, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд звертає увагу, що дії визначені у пункті 14 частини першої статті 1 Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (психологічне насильство) становлять склад правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, лише за умови, що в наслідок їх вчинення така шкода настала (що може підтверджуватись відповідними медичними документами, висновком експерта). В іншому ж випадку (за відсутності таких даних) доказуванню підлягає реальність сприйняття відповідних дій кривдника постраждалою особою як таких, що посягають на їх безпеку чи безпеку третіх осіб, створюють емоційну невпевненість, нездатність захистити себе. Ці дані можливо встановити і на підставі пояснень постраждалої особи та кривдника, але вони обов`язково мають бути зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення (які саме дії, бездіяльність, висловлювання кривдника призвели до яких конкретно наслідків для постраждалої особи) і, відповідно, відображені у постанові судді.

Тобто, у справах про психологічне домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до письмового пояснення потерпілої ОСОБА_2 , остання вказала, що 03.04.2022 близько 22.00 год в АДРЕСА_1 , її чоловік ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, смикав її за одяг та руки, завдав кілька ударів в голову кулаком, а потім почав вчиняти домашнє насильство психологічного та морального характеру.

В протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_2 вказала, що 03.04.2022 близько 22.30 год в АДРЕСА_1 , її чоловік ОСОБА_1 погрожував фізичною розправою, однак реальних дій не вчиняв та нецензурно висловлювався в її бік.

Водночас в письмовому поясненні ОСОБА_1 викладеному на окремому аркуші, той вказав, що між ним та дружиною 03.08.2022 після 21:30 год тривала словесна сварка, в ході якої та хапалась за ножа, а він змушений був вирвати його в неї та заспокоювати.

В письмовому поясненні ОСОБА_1 зазначеному в протоколі про адміністративне правопорушення той вказав, що з протоколом не згідний, насильства не було.

Згідно пояснень ОСОБА_3 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 03.08.2022 близько 23:40 год тривав конфлікт в ході якого вони розмовляли на підвищених тонах близько 20 хвилин.

В протоколі про адміністративне правопорушення ВАВ № 322821 від 04.08.2022 зазначено, що ОСОБА_1 03.08.2022 о 10 год 30 хв вчиняв домашнє насильство психологічного характеру щодо дружини ОСОБА_2 , ображаючи її нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілою.

Отже, відомості, які зазначені письмовому поясненні потерпілої не узгоджуються з обставинами, викладеними в протоколі прийняття заяви про правопорушення від потерпілої та в самому протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема щодо часу події, викладу діянь. Крім того до протоколу не долучено доказів того, що вищевказані дії ОСОБА_1 мали своїм наслідком або могли завдати шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Крім того, ОСОБА_1 заперечує факт вчинення ним домашнього насильства щодо своєї дружини, пояснює, що між ними відбувалась сварка.

Сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації, в тому числі з використанням нецензурної лайки, не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Також суд зазначає, що згідно із положеннями ст. 279, 280 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, сукупністю досліджених доказів в справі про адміністративне правопорушення, враховуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення, не доведено винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП поза розумним сумнівом, а тому провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 173-2, 247, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

п ровадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Гайворонський районний суд Кіровоградської області.

Суддя : М. В. Венгрин

Дата документа 12.09.2022