Справа № 348/2894/21
Провадження № 33/4808/173/22
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Грещук Р. П.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою (далі АС) ОСОБА_1 , на постанову судді Надвірнянського районного суду від 09 лютого 2022 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,-

визнаний винуватим за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього стягнення у виді 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень штрафу.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

У постанові судді зазначено, що 10.12.2021 року близько 16 год. 20 хв. на автодорозі 09 (м. Надвірна - м. Івано-Франківськ) 20+800, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Audi Q7", реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та допустив з`їзд у кювет, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.12.1, п. 2.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

У своїй АС ОСОБА_2 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, а висновки зроблені суддею, не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності. Окрім цього, вказує, що суддя розглянув справ без його участі, чим гурубо порушив його право на захист

Просить постанову судді Надвірнянського районного суду від 09.02.2022 року щодо нього скасувати та закрити провадження у справі за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив та пояснив, що дійсно у вказаний у протоколі даті та час керував автомобілем марки "Audi Q7", реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався по автодорозі 09, з м. Надвірна в м. Івано-Франківськ. Побачив, що автомобіль марки «Фольксваген Гольф», темного кольору, на великій швидкості, виїхав на зустрічну смугу руху та почав обганяти колону транспортних засобів та рухався прямо на його автомобіль. Щоб уникнути зіткнення із вказаним автомобілем марки «Фольксваген Гольф», він прийняв праворуч, та в результаті чого з`їхав в кювет, а його автомобіль отримав механічні пошкодження із матеріальними збитками. Свідками вказаної події були водії транспортних засобів, які рухались по вказаній проїжджій частині в той час, та в подальшому викликали працівників поліції та надали відповідні письмові пояснення. Також ним було подано письмову заяву до поліції, де він просив встановити водія автомобіля марки «Фольксваген Гольф», який створив аварійну ситуацію. Разом з тим, на місце події приїжджала слідчо-оперативна група Надвірнянського РВП, які склали відповідні матеріали та відібрали письмові пояснення від очевидців ДТП. Крім того, в матеріалах справи міститься письмові пояснення особи - попереднього власника автомобіля марки «Фольксваген Гольф» та довіреність на право користування вказаним транспортним засобом. Однак, не зважаючи на його неодноразові звернення, працівники поліції до цього часу достовірно не встановили, хто саме керував транспортним засобом, хоча йому обіцяли встановити винувату особу. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення був складений щодо нього працівниками поліції після 10 днів як сталася пригода. Вважає, що даний протокол про адміністративне правопорушення складений щодо нього безпідставно.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який просять скасувати постанову судді та задовольнити апеляційні вимоги; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що АС, слід задовольнити, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Вказаних вимог закону суддя першої інстанції не дотримався.

Покликання ОСОБА_1 у АС на те, що в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованими та підтверджуються, як зібраними, по справі доказами.

Приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суддя допустив неповноту і однобічність у дослідженні доказів по справі та не розкрив їх суті, не дав їм належної оцінки, а лише формально вказав про них.

Апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції, не об`єктивно та однобічно розглянув справу, а тому його висновок про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, є неправильним, і таким, що суперечить фактичним обставинам справи та не ґрунтується на вимогах ПДР і КУпАП.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли передбачені ст.286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Так, згідно вказаного протоколу ОСОБА_1 ставиться за провину порушення вимог Правил дорожнього руху України, а саме: п.п. 2.3, 12.1 ПДР.

Відповідно до вимог п.п. 2.3 б) ПДР водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно вимог п.12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним..

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Мотивуючи своє рішення щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суддя першої інстанції послався на докази, зокрема: дані з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №244727 від 20.12.2021 року та схему наслідків ДТП та іншими матеріалами справи.

Проте, аналіз цих доказів судом апеляційної інстанції, свідчить про недотримання судом першої інстанції положень ст.ст.251, 252 КУпАП, які регламентують загальний порядок оцінки доказів органом, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Поклавши ці докази в основу свого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції не врахував, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Аналіз матеріалів справи дає підстави для висновку, що місцевий суд не дотримався цих приписів закону, оскільки належним чином не дослідив всі докази винуватості особи, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Виходячи із системного аналізу вказаних правових норм, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Тобто за ст.124 КУпАП підлягає відповідальності особа, яка порушила правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Разом з тим, суддя першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винуватим, та накладаючи на нього стягнення, навів в оскаржуваній постанові ряд вищеперелічених доказів на підтвердження його винуватості, однак, не звернув увагу на наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків ОСОБА_3 ОСОБА_4 та самого ОСОБА_1 , з яких вбачається, що саме автомобіль марки «Фольксваген Гольф» виїхав на зустрічну смугу руху, де в той час рухався автомобіль марки "Audi Q7" під керуванням ОСОБА_5 та створив йому аварійну ситуацію, в результаті чого? щоб уникнути зіткнення, останній був змушений з`їхати в кювет.

Крім цього, в матеріалах справи відсутні будь-які інші достовірні докази, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

З урахуванням наведеного, вважаю, що висновки суду першої інстанції, з мотивів неповноти проведеного судового розгляду, містять істотні суперечності щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за якою його визнано винуватим.

Разом з тим, суддя першої інстанції, в порушення вимог ст.. 268 КУпАП розглянув вказану справу без участі особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та помилково зазначивши, що він був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, позаяк повістка про виклик до суду була не вручена ОСОБА_1 та повернута до суду із зазначеням що він відсутній за адресою проживання (а.с.11-13).

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) має щонайменше такі права:

b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту;

c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Таким чином, ОСОБА_1 був позбавлена можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, тому оскаржувану постанову належить скасувати.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь. Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи те, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення від 20 грудня 2021 року, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а відтак провадження по справі щодо нього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього ж Кодексу.

За наслідками апеляційного розгляду, відповідно до положень п.2 ч.8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З`ясувавши всі, викладені вище обставини, апеляційний суд вважає, що постанова судді є незаконною, а тому її слід скасувати.

За таких АС ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 294 КУпАП суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09 лютого 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, тобто на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього ж Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк