Справа № 206/2281/22
Провадження № 3/206/1065/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2022 суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська Маштак К.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла справа про адміністративне правопорушення зі складеним протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 069228 від 21.07.2022, 13.05.2022 о 20 год. 10 хв. в м. Дніпро, вул. Романовського, 78, біля електроопори № 1116, водій ОСОБА_1 керував мотоциклом SHINERAY, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (1,80 проміле). Своїми діями ОСОБА_1 , порушив п. 2.9а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник Негробов О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 винність останнього у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП заперечував повністю та подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, яке обґрунтовано тим, що відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння). У матеріалах справи відсутні акт медичного огляду (у довідці № 5191 від 22.06.2022 зазначено лише про акт № 57, копія якого відсутня у матеріалах справи), висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння, як того вимагають положення вищезгаданих Інструкцій. Також зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння не було повідомлено ОСОБА_1 , а один з примірників висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння, не було вручено ОСОБА_1 , належні докази на підтвердження факту повідомлення змісту та вручення примірника висновку також відсутні в матеріалах справи. Отже, з вищезазначеного вбачається, що проведений огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням вимог, а отже його варто вважати недійсним. Крім того, всупереч вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, висновок про результати огляду на стан сп`яніння не було долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, він відсутній у матеріалах справи. Довідка КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР не містить жодної інформації, яка б підтверджувала стан сп`яніння ОСОБА_1 , а інформація, яка в ній зазначена (Кров 1,80‰), підлягає тлумаченню лише медичними працівниками, які мають відповідні спеціальні знання. Тобто, можна зробити висновок, що довідка хіміко-токсикологічного аналізу на вміст алкоголю № 5191 від 22.06.2022, видана КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР є недопустимим доказом, оскільки зафіксовані в ній дані були отримані з порушенням вимог КУпАП та Інструкції. Окрім цього, інші докази на підтвердження стану сп`яніння ОСОБА_1 в межах цього провадження суд також має визнати недопустимими, оскільки вони є похідними доказами від доказів визнаних недопустимими. Відтак, зважаючи на істотні порушення при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 захисник вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 069228 від 21 липня 2022 року, що був складений за результатами огляду, та додані до нього матеріали є недопустимими доказами. В діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 130 КУпАП. З урахуванням обставин справи, захисник вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні елементи, які передбачають порушення вимог п. 2.9А ПДР України. Наведене свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 069228 від 21 липня 2022 року складений відносно ОСОБА_1 було складено безпідставно. Адже в цьому протоколі відсутні посилання на необхідні елементи порушення вимог п. 2.9А Правил дорожнього руху, передбаченого ст. 130 КУпАП, а обставини події, зазначені в цьому протоколі не відповідають дійсним обставинам справи. Таким чином, оскільки відсутні будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження підлягає закриттю.

Крім того, від захисника до суду надійшла заява про розгляд даної справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 ПДР України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. 2.9А ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 5 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, у разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння).

Згідно положень ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, матеріали справи не містять ані акт медичного огляду, ані висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння.

Крім того, матеріали справи не містять доказів повідомлення ОСОБА_1 щодо висновку результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння, як того вимагає Інструкція. Також, відсутні докази вручення ОСОБА_1 примірника такого висновку.

Отже, суд приходить до висновку, що проведений огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням вимог Інструкції та вимог чинного законодавства.

Також, суд погоджується з доводами захисника щодо того, що довідка КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР не містить жодної інформації, яка б підтверджувала стан сп`яніння ОСОБА_1 , а інформація, яка в ній зазначена (Кров 1,80‰), підлягає тлумаченню лише медичними працівниками, які мають відповідні спеціальні знання.

Таким чином, довідка хіміко-токсикологічного аналізу на вміст алкоголю № 5191 від 22.06.2022 р., видана КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР є недопустимим доказом, оскільки зафіксовані в ній дані були отримані з порушенням вимог КУпАП та Інструкції.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи те, що при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 було недодержано вимоги чинного законодавства, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 069228 від 21.07.2022 та додані до нього матеріали є недопустимими доказами наявності в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, в діях ОСОБА_1 відсутні елементи, які передбачають порушення вимог п. 2.9А ПДР України.

Отже, під час дослідження матеріалів адміністративної справи, яка була складена відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не було підтверджено складу адміністративного правопорушення, який був викладений в протоколі, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що останній вчинив відповідне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що провадження по справі підлягає закриттю та адміністративне стягнення не накладається, судовий збір не стягується, оскільки за вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні про справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 130, 245, 247, 251, 277, 278, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови без змін, чи зміні постанови.

Суддя К.С. Маштак