ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1672/22 Справа № 175/2817/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника Андреєва О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2022 року , якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 18.09.2022 року о 17 год. 05 хв. в Дніпропетровській області, Дніпровському районі, на автодорозі М-30, 952 км, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_1 , став учасником дорожньо-транспортної пригоди з транспортним засобом Mazda CX-5, номерний знак НОМЕР_2 ,при цьому у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою засобу Drager Alcotest та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на службову бодікамеру: 472679, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, скоївши правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк для її оскарження, оскільки про розгляд справи належним чином не повідомлявся, про прийняте рішення не знав та перебував на лікуванні, також просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування посилається на такі обставини:
- суд першої інстанції порушив права ОСОБА_1 , так як розглянув справу за його відсутності, при цьому про розгляд справи належним чином не повідомлявся;
- під час зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 перебував у військовій формі, та рухався на автомобілі для термінового виконання наказу командира, тому за наявності у нього ознак сп`яніння його адміністративне затримання повинні були проводити посадові особи Військової служби правопорядку у ЗСУ, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 262 КУпАП;
- зазначені в протоколі ознаки сп`яніння у нього були відсутні, а тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя можуть з`явитися внаслідок хвилювання;
- застосоване адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік буде ускладнювати або робити неможливим виконання посадових обов`язків при захисті держави.
В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.
Вимоги апеляційної скарги щодо поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду підлягають задоволенню, так як відповідно до ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, однак відповідно до матеріалів справи копію постанови ОСОБА_1 отримав лише 22.11.2022 року ( а.п 12), оскільки ОСОБА_1 перебував у відпустці за станом здоров`я.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 був позбавлений судом першої інстанції права на доступ до суду, так як розгляд справи відбувся без його участі, що призвело до порушення його права на захист, - не є підставою для скасування правильного по суті рішення , оскільки відповідно до ст. 286 КУпАП участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є обов`язковою, крім цього, ОСОБА_1 скористався правом апеляційного оскарження, та реалізував надані йому права.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності спростовуються матеріалами провадження.
Такий висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини адміністративного правопорушення, який ОСОБА_1 підписав особисто ( а.п. 1), відеозаписом місця події, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в установленому законом порядку.
На підставі вказаних доказів судом встановлено фактичні обставини правопорушення.
Відмова водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку.
Доводи про те, що працівниками поліції не були встановлені ознаки наркотичного сп`яніння, - є безпідставними, оскільки перелік ознак алкогольного сп`яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, який ОСОБА_1 підписав особисто ( а.п. 1).
Посилання в апеляційній скарзі на те, що огляд відбувся з порушенням, оскільки не були залучені свідки, не відповідає положенням ст. 266 КУпАП, так як було застосовано технічні засоби відеозапису.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він двічі притягнутий до адміністративної відповідальності за одне й те ж саме адміністративне правопорушення, так як відповідно до матеріалів справи протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено у зв`язку із відмовою проходження огляду на стан сп`яніння після дорожньо-транспортної пригоди, тобто за інших обставин.
Доводи в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 перебував у військовій формі, та рухався на автомобілі для термінового виконання наказу командира, тому за наявності у нього ознак сп`яніння його адміністративне затримання повинні були проводити посадові особи Військової служби правопорядку у ЗСУ, - не спростовують висновки суду, так як відповідно до службової характеристики ОСОБА_1 хоча і є солдатом інженерно-технічного взводу інженерної роти в військовій частині НОМЕР_3 на посаді водій-кранівник, однак згідно із ч. 1 ст. 15 КУпАП за порушення правил, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, несе адміністративну відповідальність на загальних підставах, керував автомобілем, що належить фізичній особі.
Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку, тому, те, що ОСОБА_1 є водієм-кранівником в військовій частині НОМЕР_3 не дає підстав для зміни стягнення, оскільки воно накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним.
При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційну скаргу залишити слід без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2022 року .
Апеляційну скаргу апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2022 року залишити без задоволення.
Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2022 року , якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду О.Є. Джерелейко