Номер провадження: 33/813/967/22
Головуючий у першій інстанції Лупенко А. В.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2022 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника Кузьміна Є.О. на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 21 липня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, з неповною вищою освітою, має на утриманні двох дітей 2002 та 2009 років народження, працює друкарем, не має реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік. Стягнутий судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 21 липня 2022 року встановлено, що 27 вересня 2021 року, приблизно о 03 годині 55 хвилин, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Toyota», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Атамана Головатого,63 в м. Одесі, в стані алкогольного сп`яніння. На місці зупинки вищевказаного транспортного засобу, проводився огляд зі згоди водія ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатору «Alcotest Drager 7510», відповідно до якого результат огляду виявився позитивним та склав 0,84 ‰ проміле.

Після цього ОСОБА_1 будучи не згодним з результатом огляду за допомогою газоаналізатору, від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5), 2.9а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. За цим фактом, співробітниками поліції відносно водія ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник Кузьмін Є.О. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржену постанову та закрити провадження у справі на підставі п.1) ст.247 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що під час розгляду справи суд першої інстанції допустив істотні порушення закону, що потягло за собою винесення незаконного рішення без ретельного з`ясування всіх обставин справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Кузьмін Є.О. в судове засідання апеляційного суду не з`явились.

Захисник Кузьмін Є.О. надіслав заяву, в якій просив розглянути апеляційну скаргу без його участі та наполягав на її задоволенні.

Частиною 4 ст.294 КУпАП встановлено, що апеляційний перегляд постанови судді у справах про адміністративне правопорушення здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу захисника Кузьміна Є.О. без його участі та без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З матеріалів справи убачається, що при її розгляді суд першої інстанції дотримався вимог статей 245, 252 КУпАП, повно та об`єктивно розглянув справу і прийняв обґрунтоване рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В своїй апеляційній скарзі захисник Кузьмін Є.О. наголошував, що суд першої інстанції допустив спрощений підхід до розгляду зазначеної справи, не дав належної оцінки наявним в ній доказам, внаслідок чого прийняв незаконну постанову.

Дослідивши зміст апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку про те, що вона взагалі необґрунтована та належним чином не вмотивована.

Зміст апеляційної скарги складається переважно з цитування норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, положень Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини.

Конкретних та переконливих доводів, які б підтверджувати той факт, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в апеляційній скарзі не наведено.

На першому аркуші апеляційної скарги в абзаці 7 адвокат зазначив про те, що дії поліцейського є незаконними, в матеріалах справи немає належних та допустимих доказів згоди ОСОБА_2 із результатами огляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Тобто в апеляційній скарзі, поданій в інтересах ОСОБА_1 , захисник Кузьмін Є.О. вказує про зовсім іншу особу ОСОБА_2 .

Зазначена обставина свідчить не про формальний підхід до розгляду справи судом першої інстанції, як то зазначає захисник у своїй апеляційній скарзі, а про формальний підхід захисника до виконання своїх професійних обов`язків в частині апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, яка не переконання апеляційного суду є обґрунтованою, належним чином вмотивованою, а отже і законною.

Винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №335872, складеним за фактом порушення водієм ОСОБА_1 п.2.5), п.2.9а) Правил дорожнього руху України, а саме за тими обставинами, що останній що останній 27 вересня 2021 року, приблизно о 03 годині 55 хвилин керував автомобілем марки «Toyota», державний номер НОМЕР_1 , по вул. Атамана Головатого,63 в м. Одесі, в стані алкогольного сп`яніння. На місці зупинки вищевказаного транспортного засобу, проводився огляд зі згоди водія ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатору «Alcotest Drager 7510», відповідно до якого результат огляду виявився позитивним та склав 0,84 ‰ проміле.

Водій з результатами огляду був незгоден, проте відмовився від проходження огляду в медичному закладі (а.с.2).

Вказаний протокол був власноруч підписаний ОСОБА_1 . При цьому в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» будь-яких зауважень або заперечень щодо обставин, викладених у фабулі протоколу ОСОБА_1 не навів, чим фактично погодився з тим, що він вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП при обставинах, викладених у протоколі.

Апеляційний суд зазначає, що вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому визнає його допустимим доказом.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 підтверджується актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 виявився позитивним та склав 0,84 ‰ проміле (а.с.4)

Відповідно до роздруківки алкотестеру «Drager» доданої до протоколу про адміністративне правопорушення огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою алкотестеру «Drager» Alcotest 7510» прилад № ARMF - 0291, результат якого виявився позитивним та склав 0,84 ‰ проміле (а.с.3).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у разі встановлення підстав для проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, відповідно до п.6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затверджених постановою КМУ за №1103 від 17 грудня 2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Форма такого направлення встановлена пунктом 8 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735МВС та наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Лише наявність вказаного направлення в матеріалах справи є відповідним доказом направлення водія транспортного засобу на огляд до закладу охорони здоров`я відповідно до вимог ст.266 КУпАП для виявлення чи спростування стану сп`яніння.

В матеріалах справи міститься направлення водія ОСОБА_1 на огляд до КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я Одеської обласної ради» з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, в якому вказано, що ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я не доставлявся.

Апеляційним судом був досліджений відео-запис з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції, який приймав участь в оформленні розглядаємого правопорушення. На вказаному відео-запису зафіксований факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Саме з цих підстав в направленні на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння вказано, що ОСОБА_1 на огляд не доставлявся.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що зібрані у справі докази повністю та беззаперечно підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні ним вимог пунктів 2.5), 2.9а) Правил дорожнього руху України за, що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Одним з основоположних принципів судочинства у справах про адміністративні правопорушення є принцип диспозитивності, відповідно до якого учасники адміністративно-юрисдикційного провадження за власним розсудом можуть розпоряджатися своїми правами: звертатися чи не звертатися зі скаргами в органи адміністративної юстиції, знайомитися чи не знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, користатися послугами перекладача, оскаржити постанови по справах про адміністративні правопорушення.

Проте ОСОБА_1 та його захисник Кузьмін Є.О. не з`явившись в судове засідання апеляційного суду, не скористались своїм правом надати суду апеляційної інстанції нові докази на підтвердження доводів про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника Кузьміна Є.О. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Відповідно до п.1) ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Кузьміна Є.О. залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 21 липня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко