Справа № 163/981/21
Провадження № 3/163/3/22
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2022 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А.

з участю секретаря Голядинець О.В.,

представника Волинської митниці Кунєвої З.Ю.,

захисника особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1 Вічинюка А.А. в режимі відеоконференції,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею Держмитслужби матеріали справи за протоколами №№0095/20500/21, 0096/20500/21 про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.483 МК України

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Королівства Нідерланди, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , волонтера благодійного фонду «Stichting Meierijstadhelpoost-Europe», паспорт НОМЕР_1 виданий 26.06.2015,

в с т а н о в и в :

Інспектори Волинської митниці склали протоколи про те, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) як волонтер благодійного фонду «Stichting Meierijstadhelpoost-Europe» вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, при таких обставинах.

Згідно з протоколом №0095/20500/21 20.02.2021 близько 13:14 години в зону митного контролю митного поста «Ягодин» Волинської митниці заїхав вантажний транспортний засіб з реєстраційними номерними знаками НОМЕР_2 / НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 .

Відповідно до поданих до митного контролю документів, а саме: CMR №0054770, Invoice №2021.02 від 16.02.2021 в транспортному засобі переміщувався товар: «Гуманітарна допомога», загальною вагою 12 340,00 кг та вартістю 1 459 Євро.

Відправником товару є нідерландський БФ «Meierijstad Нelpt», одержувачем Громадська організація «ДАР» (місто Ромни Сумської області).

В результаті проведення повного митного огляду в зоні митного контролю митного поста «Ягодин» було встановлено, що у транспортному засобі з реєстраційними номерними знаками НОМЕР_2 / НОМЕР_3 виявлено невказані в товарно-супровідних документах товари в асортименті - 73 найменування, загальною вартістю, за висновком експерта, 317 921,08 гривня.

За протоколом №0096/20500/21 20.02.2021 близько 13:12 години в зону митного контролю митного поста «Ягодин» Волинської митниці заїхав вантажний транспортний засіб з реєстраційними номерними знаками НОМЕР_4 /АТ0345ХF під керуванням водія ОСОБА_4 .

Відповідно до поданих до митного контролю документів, а саме: CMR №797913, Invoice №2021.03 від 16.02.2021 в транспортному засобі переміщувався товар: «Гуманітарна допомога», загальною вагою 9 295,00 кг та вартістю 1 285 Євро.

Відправником товару є нідерландський БФ «Meierijstad Нelpt», одержувачем Громадська організація «ДАР» (місто Ромни Сумської області).

В результаті проведення повного митного огляду в зоні митного контролю митного поста «Ягодин» було встановлено, що у транспортному засобі з реєстраційними номерними знаками НОМЕР_4 /АТ0345ХF виявлено невказані в товарно-супровідних документах товари в асортименті - 155 найменування, загальною вартістю, за висновком експерта, 197 026,02 гривень.

За кожним з протоколів дії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) з посиланням на п.п.7, 43 ст.4, ч.2 ст.459 МК України як волонтера благодійного фонду «Stichting Meierijstadhelpoost-Europe» кваліфіковані за ч.1 ст.483 МК України як спрямовані на переміщення товару з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави його переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування та кількості товару.

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на розгляд справи в суді не з`явився.

Його захисник адвокат Вічинюк А.А. висловив свою правову позицію про відсутність в діях його підзахисного складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.483 МК України, просив провадження в справі закрити.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявив, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні порушень митних правил, просив накласти стягнення в межах санкцій ч.1 ст.483 МК України, стягнути витрати митниці і судовий збір.

Винуватість ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні правопорушень повністю стверджена матеріалами справ.

Факт прибуття на митний пост транспортних засобів з номерними знаками НОМЕР_2 / НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 та НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_4 і увезення на митну територію України товарів від нідерландського БФ «Meierijstad Нelpt» в адресу Громадської організації «ДАР» (місто Ромни Сумської області) встановлений протоколами про порушення митних правил №№0095/20500/21, 0096/20500/21, митними деклараціями типу ТР81АА №№UA205020/2021/000512, UA205020/2021/000515, товарно-супровідними документами: CMR №0054770, Invoice №2021.02 від 16.02.2021, CMR №797913, Invoice №2021.03 від 16.02.2021, контрольними талонами для проходження по "червоному коридору".

Наявність в транспортних засобах товарів, не зазначених в товарно-супровідних документах, стверджений актами про проведення митного огляду транспортного засобу.

До протоколу приєднано висновки експертів СЛЕД Держмитслужби про вартість вилучених товарів за протколом №№0095/20500/21 у 317 921,08 гривню, за протколом №0096/20500/21 у 197 026,02 гривень.

З письмових пояснень ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), встановлено, що він є волонтером благодійного фонду «Stichting Meierijstadhelpoost-Europe» та займався відправлення товару, який є предметами порушення митних правил, здійснював оформлення інвойсів та підписував їх.

Згідно із ч.2 ст.459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил … при вчиненні таких порушень підприємствами можуть бути посадові особи цих підприємств.

Пунктом 43 ст.4 МК України визначено, що посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Отже, як відповідальна особа організації благодійного фонду «Stichting Meierijstadhelpoost-Europe» ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) і ніс відповідальність від імені цієї організації за відповідність переміщуваного товару товарно-супровідним документам.

Частинами 1, 2 ст.190 МК України встановлено, що товари можуть вважатися помилково ввезеними на митну територію України, якщо митний орган переконається в тому, що ввезення цих товарів не є результатом умисних дій. Помилкове ввезення товарів не може вважатися порушенням митних правил.

В цій справі встановлено очевидну невідповідність значної кількості в тому числі і нового товару поданим до митного контролю товарно-супровідним документам .

Сама по собі така кількість товару дає підстави для обґрунтованого сумніву щодо допущеної помилки.

При вирішення питання про обсяг відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) встановлено таке.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) є волонтером благодійного фонду «Stichting Meierijstadhelpoost-Europe», яка протягом більше ніж 5-6 років здійснює надання якісної гуманітарної допомоги в Україні, що підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), дарчими листами благодійного фонду «Stichting Meierijstadhelpoost-Europe», поясненнями директора благодійного фонду «Stichting Meierijstadhelpoost-Europe», поясненнями допитаного в судовому засіданні в якості свідка голови ГО "ДАР" ОСОБА_5 .

Під час розгляду протоколів встановлено, що переміщуваний 20.02.2021 товар ввозився на територію України як гуманітарна допомога без сплати митних платежів. При цьому з міжнародних-транспортних накладних CMR установлено, що товар був опломбований в місті відправлення і за кількістю місць та вагою повністю відповідав заявленому у відповідних інвойсах. Тобто в цій справі мало місце виключно нечітке і неконкретне відображення найменування частини товару, що митним органом визначено, як прихований, шляхом надання одним товарам вигляду інших. Зокрема неправильно було зазначено, що весь товар був ужиткований. Разом з тим, виявлений та ідентифікований товар, як новий, такий як прокладки, підгузки (для осіб похилого віку), сечоприймачі, катетори та інші… за свою суттю не можуть бути такими що були у вжитку, оскільки є одноразового використання. Тому, віднесення цих товарів до таких що були у вжитку, слід вважати як такі, що були передані кінцевому споживачу проте в силу різних причин не були використанні, зокрема внаслідок смерті особи похилого віку, якій були раніше передані.

З огляду на зазначене пояснення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про те, що зазначена категорія предметів в Нідерландах рахується, як секонд-хенд є прийнятними.

З точки зору митного законодавства порушення митних правил повинне мати певну практичну мету, насамперед в частині дотримання заходів тарифного і нетарифного регулювання ЗЕД.

У цій справі певної економічної чи іншої вигоди не відслідковується.

При цьому, цей товар не відноситься до категорії обмеженого чи забороненого до переміщення через митний кордон України.

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) як волонтер благодійного фонду «Stichting Meierijstadhelpoost-Europe» дійсно не дотримав вимог митного законодавства України, оскільки при завантаженні товару не перевірив чи відповідає точне найменування та кількість товарів тим, що зазначена у товарно-супровідних документах.

Однак, враховуючи вищенаведені положення митного законодавства та фактичні обставини справи, за яких не встановлено розумного та логічного пояснення практичної економічної вигоди (доцільності) увезення товару з порушенням митним правил, вбачаються підстави для висновку, що у діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) наявний лише формальний склад порушення митних правил.

Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.ст.33-35 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Крім того, Суд звертає увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

Крім цього, в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Гірлян проти Росії" від 09.10.2018 (скарга № 35943/15, §31) зазначено, що положення Кодексу про адміністративні правопорушення Росії … не залишає за судом права винесення вироку стосовно будь-якого розсуду … шляхом надання права вибору між штрафом, еквівалентним, по крайній мірі, неоголошеній сумі, або конфіскації неоголошених готівкових коштів. На думку Суду, така жорстка система не в змозі забезпечити необхідний справедливий баланс між вимогами загальних інтересів и захистом права особи на власність. … Міра конфіскації поклала на заявника індивідуальне и надмірне навантаження і була неспіврозмірна скоєному злочину (див. Ісмаїлов, § 38, и Болевич, § 45, Танасов проти Румунії № 65910/09, § 28, 31 жовтня 2017 року).

За сталою практикою Європейського суду з прав людини такі адміністративні стягнення, як адміністративний арешт і значні адміністративні штрафи, є співмірними з кримінальним покаранням [рішення у справах Engel and others v. The Netherlands від 8 червня 1976 року (заяви №№ 5100/71; 5101/71; 5102/71; 5354/72; 5370/72), Гурепка проти України від 6 вересня 2005 року (заява № 61406/00), A. Menarini Diagnostics S.R.L. v. Italy від 27 вересня 2011 року (заява № 43509/08)].

Частина 1 статті 483 МК України в разі доведеності вини особи передбачає стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів з конфіскацією цих товарів.

Таке стягнення є безальтернативним і позбавляє суд врахувати характер і суспільну шкідливість правопорушення та особу винного.

З огляду на сформульовані Конституційним Судом України підходів до розуміння принципу індивідуалізації юридичної відповідальності принцип індивідуалізації юридичної відповідальності у процедурі притягнення особи до адміністративної відповідальності має виявлятись не лише в притягненні до відповідальності особи, винної у вчиненні правопорушення, а й у призначенні їй виду та розміру покарання з обов`язковим урахуванням характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики цієї особи, можливості відшкодування заподіяної шкоди, наявності обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Європейський суд з прав людини вказав, що „<…> для того, щоб відповідати вимозі домірності, суворість санкцій має відповідати тяжкості правопорушень, за які їх призначають <…>. Принцип домірності (пропорційності) має бути дотриманий не лише при визначенні норм, які стосуються суворості санкції, а й при оцінці тих факторів, що їх має бути взято до уваги при визначенні санкції <…> [рішення у справі Imeri v. Croatia від 24 червня 2021 року (заява № 77668/14), § 84].

Крім того, на думку Європейського суду з прав людини, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції вимагає, щоб будь-яке втручання обґрунтовано відповідало [правомірній] меті. Іншими словами, потрібно досягти „справедливого балансу між вимогами загальних потреб суспільства і вимогами захисту фундаментальних прав людини. Цього балансу не буде досягнуто, якщо особі або особам, яких це стосується, доведеться нести особистий і надмірний тягар [див., зокрема, рішення у справах The Former King of Greece and Others v. Greece [GC] від 28 листопада 2002 року (заява № 25701/94), ECHR 2000-XII, § 79, § 82; Jahn and Others v. Germany [GC] від 30 червня 2005 року (заяви №№ 46720/99, 72203/01, 72552/01), ECHR 2005-VI, § 8194; Gogitidze and Others v. Georgiа від 12 травня 2015 року (заява № 36862/05), § 97].

У рішенні у справі Краєва проти України від 13 січня 2022 року (заява № 72858/13) Європейський суд з прав людини, констатувавши, що сума штрафу, накладеного на заявницю за порушення митних правил (частина перша статті 483 Кодексу), становила надмірне втручання в її право власності всупереч вимогам статті 1 Першого протоколу до Конвенції, зазначив, зокрема, що: відповідно до частини першої статті 483 Кодексу, згідно з якою заявницю було визнано винною, штраф у розмірі, що дорівнює вартості товару, що є дуже великою сумою, та конфіскація товару були обов`язковими заходами без жодних винятків; відсутність дискреції стосовно цього не дала українським судам можливості врахувати індивідуальні обставини, що позбавляє сенсу будь-яку оцінку; Європейський суд з прав людини вже зазначав, що подібна жорстка система не здатна забезпечити потрібний справедливий баланс між вимогами загального інтересу та захистом права особи на власність (§ 31).

За обставинами цієї справи очевидним є те, що накладення такого безальтернативного стягнення буде, фактично, покаранням виключно самого ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), що в подальшому може призвести до припинення надання допомоги Україні, що буде великою втратою для багатьох верств населення.

Аналіз доказів і встановлених фактичних обставин справи свідчать про те, що від дій ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) тяжкі або шкідливі для держави наслідки не настали, при цьому, до відповідальності за порушення митних правил він притягується вперше.

Отже, вчинені ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) дії слід визнати малозначними, а накладення на нього стягнення не відповідатиме суспільній шкідливості вчиненого.

Згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений розглядати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Таким чином, встановлено підстави для звільнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) від адміністративної відповідальності.

Понесені по справі витрати на зберігання товарів відшкодуванню не підлягають згідно із ст.520 МК України, судовий збір не справляється на підставі ст.401 КУпАП.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнати винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених за ч.1 ст.483 МК України, на підставі ст.22 КУпАП від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.483 МК України, звільнити та обмежитись усним зауваженням.

Провадження в справі закрити.

Вилучений за цими протоколами товар - передати Волинській митниці для вирішення питання про його долю в порядку ст.ст. 243, 264 МК України або ст.ст. 488, 511 МК України .

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Повний текст постанови виготовлено 22 серпня 2022 року.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А.Шеремета