Справа№464/8259/21
пр.№ 3/464/103/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2022 року суддя Сихівського районного суду м. Львова Теслюк Д.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , будучи підданим адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП, повторно, 21.11.2021 о 13.55 год. у м.Львові по пр.Червоної Калини, 78, керував автомобілем марки «Renault», р.н. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.130 КУпАП.

На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився вкотре, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до такого висновку.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУпАП, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №193258 від 21.11.2021, що відповідає вимогам ст.256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також відеозаписом із нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, який повністю підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення, письмових поясненнях, долучених до протоколу, а також у клопотанні ОСОБА_1 , яке надійшло до суду 06.12.2021, останній зазначив, що вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнає, оскільки він не керував транспортним засобом.

Разом з тим, невизнання ОСОБА_1 своєї вини жодним чином не підтверджене, спростовується наведеним вище і розцінюється як спосіб уникнення адміністративної відповідальності за вчинене. Особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, надано достатньо доказів в підтвердження вчинення порушення за ч.2 ст.130 КУпАП та вини у цьому ОСОБА_1 , відтак немає підстав сумніватися в їх достатності та достовірності.

Згідно із ч.2 ст.130 КУпАП за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, яку було піддано адміністративному стягненню за будь-яке правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті, передбачена відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

У ч.2 ст.33 КУпАП зазначено, що при накладенні стягнення має враховуватись характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Тобто, санкція ч.2 ст.130 КУпАП є безальтернативною, а ч.2 ст.33 КУпАП не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Отже до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.

Окрім цього, у відповідності до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути 496 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст.40-1, 221, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього стягнення у виді штрафу у розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Д.Ю. Теслюк