Кагарлицький районний суд Київської області
_____________________________________________________________________________
28.12.2022 Справа №: 368/726/22
провадження 3/368/382/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2022 рокум. Кагарлик

Суддя Кагарлицького районного суду Київської області Іванюта Т.Є. розглянувши справу яка надійшла від ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, -

встановив :

Згідно протоколу, ОСОБА_1 09.08.2022 р. близько 12 годині 30 хвилин на а/д Пії-Яблунівка, керував транспортним засобом ЗАЗ 110307-42 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 під час розгляду справи своєї вини не визнав і суду пояснив, що він не керував автомобілем. Автомобіль стояв на узбіччі, коли до під`їхали працівники поліції.

Суд, вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, а також всі обставини справи в їх сукупності, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Стаття 62 Конституції' України закріплює положення, що відображають сутність презумпції невинуватості.

За змістом вказаної статті особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У рішенні № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності грунтуються на конституційних принципах та правовій презумпщї, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Отже, процедура притягнення до адміністративної відповідальності, ґрунтується, в тому числі, і на закріпленій у статті 62 Конституції' України презумпції' невинуватості.

Обов`язок доводити вину, як складова презумпції невинуватості, покладається на адміністративний орган та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Із врахуванням положень і тлумачень статті 6 Конвенції' про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції' обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції', у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до етапі 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності полії адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відеозапис, який додано до протоколу серії ААВ № 151462 від 09.08.2022 року не містить доказів руху автомобіля ЗАЗ 110307 д. н. НОМЕР_2 . На початку відеозапису ОСОБА_2 знаходиться не в автомобілі, а сам автомобіль стоїть обабіч дороги.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто, доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

У пункті 27 Пленуму Верховного Суду України від 23грудня 2005року №14«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено розуміння керування транспортним засобом, що керування транспортним засобом-виконання функцій водія підчас руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухаєшся своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року №404/4467/16-а зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі».

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Тобто матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом ЗАЗ 110307 д.н. НОМЕР_2 на автодорозі Пії-Яблунівка 09.08.2022.

На відеозаписі відображено часовий проміжок з 18 години 14 хвилин 09.08.2022 по 18 годину 17 хвилин 09.08.2022. Тобто відеозапис розпочинається майже через шість годин після вчинення адміністративного правопорушення описаного в протоколі серії ААВ № 151462 від 09.08.2022 рокта не може бути доказом такого правопорушення.

Оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення працівниками поліції регламентуються Інструкцію з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції', затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року № 1376 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941 (далі за текстом Інструкція).

Відповідно до розділу II п. 1 Інструкції складання протоколів про адміністративні правопорушення, протоколів про адміністративні затримання, протоколів про вилучення речей і документів, протоколів про огляд речей та особистий огляд, а також отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Він є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Ч. 9 розділу II Інструкції зазначає, що При складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема:

у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції', довідки, акти тощо (у разі складення).

ОСОБА_2 категорично заперечує про керуванням ним транспортним засобом, а тим більше в стані алкогольного сп`яніння, про що зазначив у протоколі серії ААВ № 151462 від 09.08.2022 року.

Як на доказ винуватості ОСОБА_3 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в порушення вимог Інструкції працівник поліції ні на що не посилаються. Залишається здогадуватись, що такими доказами є сам протокол про адміністративне правопорушення серії ААВ № 151462 від 09.08.2022; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНГІ «Ржищівська міська лікарня» 09.08. 2022 року о 13 год 05 хв.; відеозапис, рапорт поліцейського СРПП ВП №1 Обухівського РУП ГУНТ в Київській області старшого лейтенанта поліції Антона Калініченка, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, акт вилучення посвідчення водія.

Вказані докази суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.266 КУпАП, «Порядку 7 направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції', і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок), особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу7 а швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, та висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції', вважаються недійсними.

Також відеозаписом долученим до матеріалів справи очевидно, що громадянину ОСОБА_5 поліцейським на місці зупинки керованого автомобіля не було роз`яснено його права, передбачені ст.ст.55, 56,59, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що є порушенням його права на захист. При цьому, працівником поліції не було вручено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності другий примірник протоколу та сам факт складання протоколу про адміністративне правопорушення, вручення водію ОСОБА_5 такого примірника відеозапис не містить.

Згідно зі ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" один із превентивних заходів що може застосовувати працівник поліції - це застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1. Попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки

та власності, забезпечення безпеки осіб;

2. Забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці згідно зі ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію".

Згідно з наказом № 1026 під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Працівниками поліції при спілкуванні з громадянином ОСОБА_1 вказані норми як Закону України так і Наказу № 1026 не виконані.

При цьому під час спілкування з поліцейськими, ОСОБА_2 поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення, поведінка водія цілком відповідала обстановці.

Крім того, час здійснення відеозапису працівників поліції є 09 серпня 2022 року у період часу з 18 год. 14 хв. по 18 год. 17 хв., а зазначені в протоколі свідки як то ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на відеозаписі взагалі відсутні.

Такий відеозапис в цілому не містить процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення. А пояснення зазначених у ньому свідків в матеріалах справи відсутні.

Щодо Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стан)? алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом .лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції слід зазначити наступне.

Таке направлення складено Патрульним СРПП ВП № 1 Обухівського РУП сержантом поліції Вовкодав І.О. о 13 годині 05 хвилин 09 серпня 2022 року. В направленні зазначено, що «Водій від підпису відмовився».

Пороте, протокол про адміністративне правопорушення сери ААВ № 151462 від

09.08.2022 не містить жодних посилань щодо складання направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакщї. За словами ОСОБА_3 у його присутності таке направлення не складалося працівниками поліції, про це говорить і час зазначений на направлення, яке знаходиться в матеріалах справи, адже відповідно до зазначеного часу «13 година 05 хвилин 09 серпня 2022 року», воно складене після складання протоколу. ОСОБА_2 і не міг бачити такого направлення, тому що на момент складання протоколу його не існувало.

Разом з тим, в порушення частини третьої статті 283 КУпАП у протоколі по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення серіі' ААВ № 151462 від

09.08.2022 не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, надана копія відеозапису інспектора не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_8 адміністративного правопорушення.

Крім цього, матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_8 таких положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» що давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Та чи взагалі працівниками поліції зупинявся такий транспортний засіб чи він просто стояв обабіч дороги не відомо.

Тобто, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_2 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таке твердження повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись п.1 ст.247 Кодексу України про АП,-

постановив:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 Кодексу України про АП - закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення .

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя Т.Є. Іванюта