"08" вересня 2022 р. Справа № 363/2756/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 вересня 2022 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Шубочкіна Т.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 472547 від 25.08.2022 року ОСОБА_1 25 серпня 2022 року за місцем свого проживання вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, внаслідок чого могло бути завдано шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_2 . Тим самим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненому правопорушенні не визнав, зазначив, що домашнього насильства відносно ОСОБА_2 не вчиняв, свою вину у протоколі не визнав, просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Додатково пояснив, що заявниця є його колишньою дружиною, з якою вони не в шлюбі, але вимушені проживати в однієї квартирі, й іноді між ними виникають непорозуміння з побутових питань. При сварках вона постійно викликає поліцію, хоча при цьому він намагається уникнути скандалу.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи та дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У свою чергу у ст. 245 КУпАП встановлюється, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» - психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» - фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Зі змісту пояснень ОСОБА_2 вбачається, що насильство психологічного характеру полягало в тому, що ОСОБА_1 систематично вживає спиртні напої, безпідставно вчиняє дома сварки, принижує її людську гідність привселюдно на вулиці, а також погрожує розправами. Пояснень ОСОБА_1 матеріали справи не містять, від надання їх щодо протоколу про адміністративне правопорушення відмовився.

Відповідно до ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 283 КУпАП передбачає, що суд при винесенні постанови про адміністративне правопорушення перевіряє: чи є в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, чи накладено стягнення в межах, встановлених законодавчим актом.

Суд звертає увагу, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка має бути доведена належними доказами.

У провадженні у справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинні бути належні, допустимі, достовірні докази, які в своїй сукупності вказують на факт вчинення адміністративного правопорушення та вину особи у його вчиненні.

Суд звертає увагу, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним та єдиним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, а також підтверджувати сам факт вчинення адміністративного правопорушення. Так само і протокол про адміністративне правопорушення, складений уповноваженою посадовою особою, не може бути єдиним доказом по справі, а всі сумніви щодо винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення тлумачаться на її користь відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та вина у його вчиненні міститься лише у протоколі про адміністративне правопорушення, рапорті працівника поліції, заяві та поясненні ОСОБА_2 , а матеріали справи не містять жодних інших допустимих та належних доказів, які б у своїй сукупності вказували на факт вчинення адміністративного правопорушення та вину у його вчиненні, зокрема, пояснення свідків, фото-, відео- або аудіо-записи тощо.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним з джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення, а тому дотримання правил щодо його складання є обов`язковим.

Відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376, зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення». Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, з конкретизацією суті порушення.

Так, у порушення вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, у чому саме проявилось домашнє насильство психологічного характеру, вчинене ОСОБА_1 відносно заявниці, тобто, суть правопорушення викладено не повно, оскільки особою, якою складено протокол, зазначено лише загальні фрази та суть не розкрито.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено належних доказів його вчинення, зокрема, відеоматеріалів, які би вказували на обставини, зазначені в протоколі.

Також, суд звертає увагу на ту обставину, що у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «чи притягався (лася) до адміністративної відповідальності» зазначається, що ОСОБА_1 притягувався до цього до відповідальності, але одночасно з цим не вказано адміністративне правопорушення, яке вчиняв ОСОБА_1 до цього, що позбавляє можливості встановити правильність кваліфікації діяння, вчиненого ОСОБА_1 , зокрема, щодо ознаки повторності, а отже і позбавляє можливості повно, всебічно та з дотриманням вимог справедливості, законності розглянути і вирішити справу.

Відповідно до п. 3.2 розділу ІІІ Наказу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.02.2015 року № 3/02-15 (зі змінами згідно з наказом Уповноваженого 14.02.2018 року № 3/02-18) "Про порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення", оригінал справи про адміністративне правопорушення разом із супровідним листом у триденний строк з моменту його складення надсилається до районного, районного у мiстi (мiського, мiськрайонного) суду за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення було складено 25.08.2022 року, а справа надійшла до суду лише 06.09.2022 року.

Зазначені обставини вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що передбачено ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, зважаючи на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а також враховуючи те, що наявні у матеріалах справи докази містять недоліки, що унеможливлює повне та всебічне дослідження і встановлення обставин справи, Суд дійшов до висновку про недоведеність наявності у діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення, а тому провадження у справі підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, Суд не вбачає підстав для звернення судового збору.

Керуючись ст. 173-2, 247, 280, 283, 284, 285, 287 КУпАП, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Вишгородського

районного суду Київської області Т.В. Шубочкіна