Справа №345/3565/22
Провадження № 3/345/1330/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2022 м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Мигович О.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 118741 від 29.10.2022, гр. ОСОБА_1 29.10.2022 о 18.01 годин в м.Калуш по вул.Молодіжна, керував транспортним засобом марки Мерседес 9ВО5914 з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з ротової порожнини тремтіння рук, неадекватна поведінка. Від проходження тесту на місці та проїхати в лікарню відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та вказав, що працівниками поліції 29.10.2022 не пропонувалось йому пройти огляд на стан сп`яніння і він не відмовлявся від такого огляду. Протокол про адміністративне правопорушення, як і інші процесуальні документи, які містяться в матеріалах справи в його присутності не складались, йому не пропонувалось дати будь-яких пояснень з приводу вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як і не вручалось копії протоколу про адмінправопорушення та направлення в медичний заклад для проходження огляду. Те, що він відмовився від підписів та від дачі пояснень також не відповідає дійсності. Про те, що на нього складено даний протокол він дізнався тоді, коли отримав повідомлення з суду. Крім того, жодних прав йому працівниками поліції не роз`яснювалось. Вважає, що матеріали справи не містять належних доказів вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відеозапис, долучений до матеріали справи взагалі не містить відомостей про вчинення ним вказаного правопорушення. Вважає, що протокол на нього складено безпідставно, з порушенням вимог норм чинного законодавства. Просив провадження у справі закрити.

Вислухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до положень п. 2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння має наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Порядок проходження огляду на визначення стану сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП. Згідно приписів цієї статті огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, щознижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно з п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, згідно вказаної норми закону, водій транспортного засобу має право вибору де проходити огляд на стан сп`яніння: на місці зупинки чи в закладі охорони здоров`я. В свою чергу поліцейські повинні спершу запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки і з використанням спеціальних технічних засобів, а у випадку не бажання проходити такий огляд, або незгоди з його результатами повинні запропонувати пройти огляд в закладі охорони здоров`я і не в будь якому, а в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

Лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09листопада 2015року №1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння лише за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Описані в Інструкції ознаки алкогольного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не сумнівними, як у даному випадку.

Як встановлено в судовому засіданні, 29.10.2022 на гр. ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, згідно якого останній гр. ОСОБА_1 29.10.2022 о 18.01 годин в м.Калуш по вул.Молодіжна, керував транспортним засобом марки Мерседес 9ВО5914 з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук, неадекватна поведінка. Від проходження тесту на місці та проїхати в лікарню відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України (а.с.1).

Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_1 , матеріали про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, в тому числі і протокол про адміністративне правопорушення, в його присутності не складалися, йому ніхто не пропонував пройти огляд на стан сп`яніня і він не відмовлявся від такого огляду, в його присутності як і не відмовлявся від дачі пояснень в протоколі та від його отримання. Про те, що на нього складено даний протокол він дізнався тоді, коли отримав повідомлення з суду.

Так, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису (а.с.10) не вбачається того факту, що ОСОБА_1 працівниками поліції пропонується пройти огляд на стан сп`яніння та останній відмовляється від проходження такого огляду, як і не зафіксовано жодних інших подій, які стосуються складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП та інших процесуальних документів.

Крім того, відеозапис не є безперервним, що є порушенням п. 3.5 розділу 3 наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 р. N 100, яким затверджено "Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них" яким передбачено, що після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Свідки, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та в інших матеріалах справи, в судове засідання для допиту не з`явились, а тому суд не має змоги спростувати твердження ОСОБА_1 , надані ним в судовому засіданні.

А тому, на переконання суду, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, що є передумовою його обов`язку проходження огляду на стан сп`яніння, та відмовився від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

За змістом ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд також приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, що будь-яких направлень в медичний заклад не вручалось, та що працівники поліції не роз`яснювали йому права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст.63 Конституції України, не вручалось копії протоколу про адміністративне правопорушення.

Даних про вручення чи направлення ОСОБА_1 копії протоколу про адміністративне правопорушення в інший спосіб, матеріали справи не містять.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до переконання, що будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено у законному порядку.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Судове рішення не може грунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За обставин викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме тому що він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 , в розумінні ст. 251 КУпАП.

Тому суддя приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закриває провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7, 9, 164, 247, 283-287 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Суддя: