Справа № 367/8899/21 Головуючий в суді І інстанції - Мерзлий Л.В.
Провадження № 33/824/1469/2022 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2022 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.

секретар: Ганжа В.В.,

за участю:

потерпілого ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 11 лютого 2022 року, якою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, 19 листопада 2021 о 13 годині 55 хвилин в м. Буча, водій ОСОБА_2 , керував автомобілем марки «Renаult», д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді з вул. Вишнева на нерегульоване перехрестя з вул. Б. Хмельницького, не надав перевагу в русі автомобілю марки «Ford», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, що призвело до зіткнення двох автомобілів. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, внаслідок порушення водієм вимог 16.11 ПДР України, за що передбачена відповідальність відповідно до санкції ст. 124 КУпАП.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 11 лютого 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) грн в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн, 20 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Ірпінського міського суду Київської області від 11 лютого 2022 року скасувати у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що постанова є незаконною, необґрунтованою, винесена з порушенням норм процесуального права, та з неповнотою з`ясування усіх обставин, що мають значення для справи.

Стверджує, що він не порушував правил дорожнього руху, винним у порушенні ПДР та вчиненні ДТП вважає громадянина ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Ford Tranzit», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення, який був складений на місці ДТП працівником поліції не вірно встановлені механізми ДТП та його елементів, не вірно встановлена відповідність дій водіїв транспортних засобів у даній дорожній ситуації, технічним вимогам Правил дорожнього руху. Тому, для з`ясування дійсних обставин вчинення ДТП, встановлення винних дій учасників ДТП ним було подано клопотання про призначення по даній справі автотехнічної експертизи, але місцевим судом безпідставно та незаконно було відмовлено у задоволенні такого клопотання.

До того ж, працівником поліції, в порушення вимог ст.268 КУпАП права роз`ясненні йому не були та не надано можливості скористатись ними.

Крім того, при винесенні постанови судом першої інстанції досліджено та взято до уваги тільки ті обставини, які викладені тільки у протоколі, його пояснення, доводи та клопотання судом першої інстанції взагалі проігноровані та не дослідженні належним чином.

Також вважає, що місцевим судом при винесенні постанови порушено вимоги ст.33 КУпАП, яка передбачає врахування особи порушника, його майнового стану, пом`якшуючих обставин тощо при обранні виду адміністративного стягнення. Зокрема зазначає що він є учасником бойових дій, але під час розгляду справи, усі ці аспекти не були досліджені та не враховані.

Так, будучи неодноразово належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 в судові засідання не з`явився та ним було подано клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті.

У своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності, так й самої процесуальної поведінки сторони провадження, та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України», «Трух проти України», «Пономарьов проти України»).

А тому, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, апеляційний суд прийшов до висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП), та ОСОБА_2 висловив свою позицію з його приводу в клопотанні про розгляд без його участі.

Крім того, його позиція з приводу оскаржуваної постанови викладена в апеляційній скарзі, тому суд не порушує його права на безпосередню участь в судовому розгляді.

Заслухавши доповідь судді,

Пояснення потерпілого ОСОБА_1 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити постанову суду першої інстанції без змін,

перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі за змістом - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно по п. 16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

За порушення зазначених вимог ПДР України передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає в тому разі, коли внаслідок порушення правил дорожнього руху було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті.

Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила ПДР України, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП за змістом якого орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями ч.4 ст.256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція), особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 своїм правом скористався, надав пояснення (а.с. 7), заперечень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу, невідповідності щодо внесених відомостей до схеми місця дорожньо-транспортної пригоди не заявляв.

Первинні пояснення самої ОСОБА_2 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення були ретельно перевірені в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду, і з них вбачається вільне визначення останньою своєї позиції до вчиненого.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №076809 від 19 листопада 2021 року (а. с 1), схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 19 листопада 2021 року, якою зафіксовано обстановку місця події та пошкодження транспортних засобів (а. с. 2), письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.6-7).

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить всі необхідні данні, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (настання реальних наслідків у вигляді пошкодження певних об`єктів), що прямо закладено в диспозиції даної статті, усі вони перевірені та встановлені під час судового розгляду.

Як вбачається з письмових пояснень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 визнав, що рухаючись по вул. Вишнева в м. Буча, на своєму автомобілі «Renаult Megan», д.н.з. НОМЕР_1 , не побачив знак і здійснив наїзд на «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_2 (а. с. 7).

Апеляційний суд критично відносить до доводів апеляційної скарги про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному на місці ДТП працівниками поліції, неправильно встановлено механізм ДТП та його елементи, відповідність дій водіїв в даній дорожній ситуації, оскільки сам апелянт не подавав жодних зауважень до складеного протоколу та добровільно підписав його.

Суд апеляційної інстанції погоджується з правильністю висновків про відсутність підстав для призначення автотехнічної експертизи, оскільки матеріали справи не містять письмових заперечень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо невідповідності зазначених відомостей в протоколі про адміністративне правопорушенні серії ААБ № 076809 від 19 липня 2021 року та додатку до протоколу «Схеми місця ДТП», складених на місці дорожньо-транспортної пригоди фактичним обставинам.

Згідно із ст.273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

На думку апеляційного суду, в матеріалах справи щодо ОСОБА_2 зібрано достатньо доказів для прийняття рішення по суті його апеляційної скарги.

Крім того, апелянт не був позбавлений процесуальної можливості самостійного проведення зазначеної експертизи.

Що стосується посилання на те, що ОСОБА_2 не було роз`яснено його права, то вказане спростовується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 076809 від 19 листопада 2021 року, в якому вказано, про роз`яснення особі її прав, передбачених ст. 268 КУпАП, що підтверджується наявність особистого підпису ОСОБА_2 .

Судом першої інстанції, на виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, було характер скоєного, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови по доводам, наведеним у скарзі.

Таким чином, суд, який розглядав справу, прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено з урахуванням вимог ст.ст. 33, 124 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Доказів при апеляційному перегляді постанови суду, які б свідчили про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, не встановлено.

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 , тому залишає її без задоволення, а постанову Ірпінського міського суду від 11 лютого 2022 року - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 11 лютого 2022 року щодо ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Рудніченко