КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 33/824/650/2022
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 липня 2022 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Фогеля В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Фогель В.В. на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 22 грудня 2021 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 22 грудня 2021 року,

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Цією ж постановою, стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Як встановлено постановою судді, з посиланням на протокол про адміністративне правопорушення, 14.09.2021 року о 04 год. 00 хв. по вул. Кільцева, 3 у м. Києві, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом автомобілем «БМВ 740», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчили запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. При цьому, від проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовилася.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушила п. 2.5 ПДР України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Фогель В.В. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 22 грудня 2021 року по справі № 759/24153/21, за якою ОСОБА_1 визнана винною та притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник посилається не те, що судом не було дотримано вимог ст.ст. 268, 277-2 КУпАП, порушено норми матеріального та процесуального права при винесенні постанови, в тому числі право на захист, порушено принцип законності та верховенства права, а позиція суду не узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини та Конституційного Суду України.

Зокрема, посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 130, ст. 266 КУпАП, а також положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735), апелянт зазначає про те, що проведення огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння передбачає дотримання працівником поліції, який проводить такий огляд, відповідного алгоритму дій зі складанням відповідних документів.

Однак, судом першої інстанції при розгляді справи не враховано, що, у порушення вимог вищенаведених актів чинного законодавства, зазначені дії виконані не були.

Матеріали справи та сам протокол про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування 14.09.2021 року автомобілем та передачі цього автомобіля для керування іншій особі.

Крім того, в матеріалах даної адміністративної справи та в самому протоколі відносно ОСОБА_1 відсутні посилання на те, за допомогою якого технічного засобу водію пропонувалося пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. В матеріалах справи також відсутній акт огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Також відсутнє направлення водія на визначення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, що, на думку апелянта, свідчить про те, що у встановлений законом спосіб водій не направлявся до закладу охорони здоров`я для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вказані обставини, захисник зазначає про те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що огляд водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння не було проведено у відповідності з чинним законодавством.

Окрім цього, як стверджує захисник, з посиланням на вимоги ст. 251 КУпАП, жодних належних доказів до матеріалів справи не долучено. Працівниками поліції було грубо порушено вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, а тому огляд водія на стан сп`яніння, проведений працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу, є недійсним.

Таким чином, на думку захисника, з огляду на наявні істотні порушення при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та складанні за його результатами протоколу про адміністративне правопорушення від 14.09.2021 року, суд першої інстанції повинен був визнати вказаний протокол та додані до нього матеріали недопустимими доказами, як такі, що отримані з істотним порушенням вимог КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Фогеля В.В., які підтримали апеляційну скаргу останнього та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги адвоката Фогеля В.В., матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зокрема, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується не тільки протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 011625 від 14 вересня 2021 року, який було складено щодо ОСОБА_1 за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а й іншими зібраними по справі матеріалами, зокрема даними відеозапису з нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу «Драгер», а також у закладі охорони здоров`я.

При цьому, погоджуючись із висновками судді, який розглядав дану справу, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Відповідно до вимог п. 2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією від 09.11.2015 року № 1452/735.

Як передбачено пунктами 6, 7 Розділу І Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

У відповідності до вимог, передбачених п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі - Інструкція від 07.11.2015 року № 1395), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Положеннями ст. 266 КУпАП, яка має вищу юридичну силу в порівнянні з іншими підзаконними актами, до яких зокрема відноситься Інструкція від 07.11.2015 року № 1395, передбачено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналіз вимог зазначених вище нормативно-правових актів та встановлених судом фактичних обставин справи, дозволяє зробити висновок про те, що водій транспортного засобу, в даному випадку ОСОБА_1 , у разі виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння, відповідно до вимог п. 2.5. ПДР України, на вимогу поліцейського, повинна була пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оскільки ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, її було доставлено для проведення такого огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, а саме до КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія».

Проте, будучи доставленою до закладу охорони здоров`я ОСОБА_1 , під надуманими причинами фактично відмовилася від проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому поліцейський, застосовуючи технічні засоби відеозапису, обґрунтовано склав протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначив ознаки алкогольного сп`яніння та дії водія щодо ухилення від огляду.

У зв`язку з цим, суд апеляційної інстанції визнає безпідставними доводи апеляційної скаргиадвоката Фогеля В.В. про те, що оскаржувану постанову було винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Це стосується також доводів апеляційної скарги про те, що огляд водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння не було проведено у відповідності з чинним законодавством, а працівниками поліції були грубо порушено вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, оскільки під час апеляційного розгляду вони не знайшли свого об`єктивного підтвердження, а судом апеляційної інстанції не встановлено жодних даних, які б дозволили зробити висновок про наявність тих порушень, на які посилається захисник.

Більш того, оскільки ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, та і в закладі охорони здоров`я, поліцейський не повинен був складати будь-яких інших документів, крім протоколу про адміністративне правопорушення.

Що ж стосується відсутності в матеріалах справи про адміністративне правопорушення направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого наведена в додатку 1 до Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, то воно виписується в одному примірнику і залишається в закладі охорони здоров`я, куди було доставлено водія, а не матеріалах справи.

З огляду на вищенаведене, всі доводи, на які захисник посилається у свої апеляційній скарзі, не можуть бути визнані такими, що відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, а відтак служити підставами для скасування постанови судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

За таких обставин, перевіривши доводи апеляційної скаргизахисника ОСОБА_1 - адвоката Фогеля В.В., суд апеляційної інстанції вважає необхідним, за наслідками її розгляду, прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 22 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Фогеля В.В. залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 22 грудня 2021 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Шум Л.М.