ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/714/22 Справа № 184/750/22 Суддя у 1-й інстанції - Коваль А.М. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , (приймає участь в режимі відеоконференції),

захисника Шаврової Н.М. (приймає участь в режимі відеоконференції),

ознайомившись з апеляційними скаргами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та захисника Шаврової Н.М. на постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10 червня 2022 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до встановлених обставин у постанові суду, 31.05.2022 року о 01 год. 25 хв. по вул. Л.Чайкіної в м. Покров водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21099, н/з НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора ALKOTEST Драгер, тест №645 від 31.05.2022р., результат тесту становить 2,72% проміле, огляд проводився під відеозапис бодікамери, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 , ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, також стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 496, 20 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник Шаврова Н.М. подали апеляційні скарги та доповнення до неї, в яких просять скасувати постанову суду першої інстанції , а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративноих правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч. 3 ст. 126 КУпАП. В обґрунтування посилаються на такі обставини:

- вину у скоєному правопорушення ОСОБА_1 не визнає за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння;

- було порушено право на захист, так як ОСОБА_2 не були роз`яснені його права як під час складання протоколу, так і в суді першої інстанції;

- працівниками поліції було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння , так як не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, окрім цього, направлення для проходження огляду в закладі охорони здоров`я не отримував;

- ОСОБА_2 не було відсторонено від керування транспортним засобом;

- відсутні підтвердження того, що ОСОБА_1 був обізнаний про існування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, об`єктивність яких у апеляційного суду сумнівів не викликає.

Так, висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративні правопорушення серії ААД №315089 від 31.05.2022 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат становить 2,72 проміле, роздруківкою тесту на стан сп`яніння з аналогічним показником, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до яких ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від підпису протоколу про адміністративне правопорушення; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не є слушними доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, так як відповідно до відеозапису місця події, вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу , результат 2,72 проміле, та підтвердив те, що вживав пиво, факту керування транспортним засобом не заперечував.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції не були роз`яснені його права не є слушними, так як відповідно до письмових пояснень свідків, водій ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення та отримання його копії.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння , так як не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, окрім цього, направлення для проходження огляду в закладі охорони здоров`я не отримував, - є необґрунтованими, так як відповідно до відеозапису місця події ОСОБА_1 заперечень щодо результату огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер не мав, а навпаки пропонував співробітникам поліції неправомірну вигоду, за що був попереджений про кримінальну відповідальність, тобто згода з результатом огляду підтверджується фактичною поведінкою водія.

Враховуючи вищевикладене, не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами.

Однак, притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126КУпАП, оскільки не проаналізував та не надав належної оцінки доказам.

Частиною 3 статті 126 КУпАП, передбачено правопорушення, що полягає у керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Стаття 22 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються рекомендованим поштовим відправленням і боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Частиною 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобам направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною 5 статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

Частина 10 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що тимчасові обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано, зокрема у разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Доводи захисника про те, що відсутні достатні докази, які підтверджують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП заслуговують на увагу.

Так, відповідно до постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 28.12.2021 року постанова надсилається сторонам виконавчого провадження для відома, та направляється для виконання після закінчення строку, визначеного Законом України Про виконавче провадження для її оскарження.

Однак, твердження в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не був повідомлений про винесення цієї постанови, не були перевірені належним чином, цим доводам судом не надана оцінка.

Так, у матеріалах провадження відсутні відомості щодо надсилання постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 28 грудня 2021 року ОСОБА_1 та що її не було оскаржено.

Оскільки судді місцевого суду не надані докази на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність встановлених щодо нього обмежень у праві керування транспортними засобами, тому апеляційний суд дійшов висновку, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 3 статті 126 КУпАП.

Суддя місцевого суду, приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 126 КУпАП на вказані обставини не звернув увагу, не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, у зв`язку з чим постанова судді місцевого суду в частині про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 126 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження в справі, відповідно до пункту 2 частини 8 статті 294 КУпАП в цій частині - закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП.

Таким чином, вважаю за необхідне постанову судді скасувати в частині визнання винним ОСОБА_1 за ч. 3ст. 126 КУпАП , а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В в іншій частині постанову суду залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та захисника Шаврової Н.М. на постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10 червня 2022 року задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10 червня 2022 року в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП скасувати.

Провадження за ч. 3 ст. 126 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважати ОСОБА_1 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП до стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, в іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко