Єдиний унікальний номер 725/8829/21
Номер провадження 3/725/136/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2022 року Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Піхало Н.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №331527 від 11.12.2021 року, ОСОБА_1 11.12.2021 року о 00 год. 47 хв., керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Carisma», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Машинобудівників, 18, в м. Чернівці, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив правила вимоги п.2.5 ПДР. Тим самим, ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адвокат ОСОБА_1 Кирилюк Т. А., вину свого довірителя у вчиненні даного правопорушення не визнала. Вказує, що до матеріалів адміністративної справи не додано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 безпосередньо керував транспортним засобом, а з наданих відеоматеріалів убачається лише факт того, що працівники поліції підходять вже до припаркованого на узбіччі автомобіля. Крім того, до матеріалів справи не надано доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а наявні лише дані про те, що підійшовши до автомобіля, працівники поліції одразу ж вирішили перевірити його на стан алкогольного сп`яніння. Звертає увагу суду, що після відмови ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, поліцейський не пропонуючи пройти огляд в ЧОНД, не видаючи ОСОБА_1 направлення на огляд, починає зачитувати права по ст.268 КУпАП та в подальшому склав протокол за ст.130 ч.1 КУпАП. Адвокат повністю заперечує проти суті правопорушення зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №331527 від 11.12.2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає даний протокол необґрунтованим, та таким, що спростовується. Також, стверджувала, що протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП складений з порушенням чинного законодавства та є незаконним, тому просила провадження по даній справі закрити, в зв`язку із відсутністю в діях його довірителя складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, зокрема відеоматеріали, суд приходить до наступного.

Так, згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі є будь-які дані, на основі яких орган (посадова особа) встановила наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, тощо, а також іншими документами, яким необхідно дати юридичну оцінку, яка має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.ст.7,254,279 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП), у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 279 КУпАП на засіданні при розгляді справи про адміністративне правопорушення заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. При цьому серед обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, визначених ст. 280 КУпАП, є встановлення того, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів, при розгляді справ про адміністративні правопорушення на транспорті необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Так, диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функції водія під час руху транспорту, незалежно від того, чи управляє він самохідною машиною, що рухається своїм ходом, або на причепі в іншої машини. При цьому не має значення, де, у якому місці особа управляла транспортом.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Таким чином, доказуванню в даній справі підлягає безпосередній факт керування особою транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

Крім того, відповідно до вимог п. 2.5, пп. в) п. 2.9 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, законодавець також зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, а відмова від проходження такого огляду тягне за собою відповідальність передбачену ст. 130 КУпАП.

Так, з долученого до матеріалів справи відеозапису достовірно встановлено факт безпосереднього керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а саме переслідування працівниками поліції водія та подальша його зупинка, а тому доводи захисника в частині відсутності доказів на підтвердження факту керування є безпідставними.

Крім того, для встановлення факту наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП по фату порушення ним вимог п.2.5 ПДР України слід встановити чи дотримано процедуру його направлення для проходження огляду на стан сп`яніння.

При цьому, відповідно до вимог п.3,4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 2,3, 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п.п.6, 7 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Пунктами 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 передбачено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Таким чином, направлення водія до відповідного закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду здійснюється у разі його відмови від проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловленої незгоди з результатами тесту проведеного на місці зупинки, при цьому немає значення чи виникла у поліцейського підозра про стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

При цьому, як убачається з матеріалів справи, у тому числі з матеріалів відео фіксації, працівниками поліції неодноразово пропонувалося пройти ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так й було запропоновано пройти огляд у медичному закладі, на що останній неодноразово висловлював відмову.

Також з матеріалів справи, а саме з відеоматеріалів убачається й те, що безпосередньо ОСОБА_1 повідомляв працівників поліції, що вжив бокал шампанського, даний факт також повідомляла й мати правопорушника, яка перебувала на місці зупинки транспортного засобу.

При цьому, доводи захисту щодо невідповідності часу складання протоколу та часу фіксування подій згідно відеоматеріалів, а саме те, що у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення та у постанові про адміністративного правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 00:47 год. 11 грудня 2021 року, коли на відео зафіксовано, що о 00:39 год. ОСОБА_1 спілкувався з поліцейським, не спростовує факт відмови від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу, так й факт керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на правопорушника, враховується характер вчиненого правопорушення, матеріальний стан правопорушника та дані про його особу.

Враховуючи всі обставини справи, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, оскільки даний вид адміністративного стягнення буде достатнім для його виправлення.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справам про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, тому на підставі вищевказаної норми підлягає стягненню з правопорушника судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 24, 30, 33, 283-285, 287-291, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і за його вчинення накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 грн. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Н. В. Піхало