справа № 208/2754/22
№ провадження 3/208/1494/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 липня 2022 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянувши матеріали об`єднаної справи про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянки України ID картка № НОМЕР_1 виданий 15.01.2021 року орган видачі центр № 1220, за скоєння адміністративних правопорушень, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП, протоколи про адміністративне правопорушення серії АПР18437192 від 07.06.2022 року та серії ВАВ № 404935 від 12.06.2022 року, -

встановив:

В провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться об`єднана справа про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.3 ст. 154 КУпАП, протоколи про адміністративні правопорушення серії АПР18437192 від 07.06.2022 року та серії ВАВ № 404935 від 12.06.2022 року.

07.06.2022 року близько о 15.40 год., ОСОБА_1 в дворі будинку АДРЕСА_2 , допустила вигул собаки небезпечної породи «Стаффордширський тер`єр» без намордника, внаслідок чого собака вкусила за ногу дитину, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяв шкоду його здоров`ю. 12.06.2022 року о 19:30 год. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вигулювала собаку небезпечної породи «Пітбуль» без повідка та намордника, в не відведеному для цього місці, в насідок чого собака здійснила напад на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що спричинило шкоду здоров`ю останнього. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.3.3.15 Правил утримання тварин м. Кам`янське, за що передбачена відповідальність ч.3 ст.154 КУпАП

Потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, обставини своєї неявки суду не повідомили.

У судові засідання призначені на 22.06.2022 року на 10.00 год., 06.07.2022 року на 09.00 год. та 25.07.2022 року на 09:00 год. ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, що підтверджується її особистим ознайомленням безпосередньо під час складання адміністративних протоколів 07.06.2022 та 12.06.2022 року, також правопорушнику на її номер телефону, який вона вказала надсилались SMS-повідомлення, про доставлення яких в матеріалах справи знаходиться довідки а також направлялись на її адресу повістки-повідомлення, про вручення яких в матеріалах справи є повідомлення. Причини неявки суду правопорушник не повідомила, заяв та клопотань до суду не подавала.

Крім того, на офіційному сайті Заводського районного суду м. Дніпродзержинська (https://zv.dp.court.gov.ua/sud), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду були зазначені дата, час та місце слухання.

У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/02) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Водночас, ОСОБА_1 особисто до моменту розгляду справи у суді жодних дій, спрямованих на участь у судових засіданнях не вчиняла, поводила себе пасивно, жодних клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи та про неможливість взяти участь у розгляді справи не подавала.

Наголошую, що відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Тому розцінюю усі неявки у судові засідання особою як зловживання процесуальними правами та заходами, спрямованими на затягування процесу розгляду справи з метою уникнення можливого накладення адміністративного стягнення у межах трьохмісячного строку з дня вчинення відповідного правопорушення. При цьому судом вичерпані всі доступні можливості для забезпечення участі правопорушника в судовому засіданні.

Таким чином, подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Правопорушення за ст. 154 КУпАП не входить до переліку справ, передбачених ч. 2 ст. 268 КУпАП, розгляд яких необхідно проводити з обов`язковою присутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Тому суддя, враховуючи неявку правопорушника без поважної причини у судове засідання і відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, вважає за можливе справу розглядати без її участі.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Відтак, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст. 1, 245 КУпАП, та своєчасному розгляду справи в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч.ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і інтересів підприємств, установ та організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі, гідності інших громадян, правил співжиття, виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Отже, суд, керуючись ст. 252 КУпАП, повинен надати належну оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, ґрунтуючись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись при цьому лише законом та правосвідомістю.

Диспозиція ч. 3 ст.154 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Диспозиція ч. 1 ст.154 КУпАП передбачає відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також не прибирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах:

1) тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без поводків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях (формальний склад);

2) тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без поводків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну (матеріальний склад).

Правила тримання собак і котів встановлюються органами місцевого самоврядування.

Статтею 9 ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження», зокрема, передбачено, що особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.154 ч. 3 КУпАП, що підтверджується належними і допустимими доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії АПР18437192 від 07.06.2022 року та серії ВАВ № 404935 від 12.06.2022 року; електронними рапортами прийняття заяв від ОСОБА_4 на підставі якої зареєстровано ЄО за № 8487 від 07.06.2022 року та від ОСОБА_5 на підставі якої зареєстровано ЄО за № 8897 від 12.06.2022 року як інші адміністративні правопорушення; протоколами прийняття заяв від ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення та інші події в яких вони просять прийняти міри до ОСОБА_1 та її собаки породи «Пітбуль» якого вона вигулює буз повідка та намордника, та який на дитячій площадці постійно кусає дітей та дорослих; поясненнями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , самої правопорушниці ОСОБА_1 , які надані ними під час складання протоколу, в яких викладені всі обставини вчинення правопорушення; фотознімками на яких відображені рани спричинені укусами собаки.

Відповідальність за ч. 3 ст. 154 КУпАП настає за вчинення ряду альтернативних дій, кожне з яких охоплюється вищезазначеною нормою КУпАП. Так серед іншого мають нести відповідальність особи, які утримують собак у місцях, де це заборонено відповідними правилами, приводять їх у громадські місця, вигулюють собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак).

У свою чергу дозволяється утримувати домашніх тварин у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив`язі або без неї (абзац 17 ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21.06.2006 року далі за текстом Закон).

Таким чином докази, яким надано під час судового розгляду оцінку, узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, а тому вказують на наявність в діях останньої адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, які у своїй сукупності доводять обставини вчинених правопорушень, порушень при їх оформленні які б мали своїм наслідком визнання їх неналежними не вбачається.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що інкриміновані ОСОБА_1 протиправні дії співвідносяться з нормою ч. 3 ст. 154 КУпАП, яка у свою чергу кореспондується з нормою вищевикладеного закону.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст.ст. 33-35 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягався, ступінь її вини, майновий стан, зокрема ухилення від явки особи до суду, як обставину, що обтяжують відповідальність, обставини які пом`якшує відповідальність не встановлено, вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню нею нових правопорушень, повинна бути міра відповідальності у виді штрафу в межах санкції статті, за якою вона притягується до відповідальності.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення в межах санкції ч.3 ст. 154 КУпАП, у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У той же час за санкцією ч. 3 ст. 154 КУпАП передбачено додаткове стягнення у виді конфіскації тварин. При вирішення питання застосування даного стягнення, з урахуванням норм діючого законодавства, приходжу до таких висновків.

Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України (ч. 1 ст. 29 КУпАП)

Відповідно до ст. 313 КУпАП постанови про конфіскацію предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, та грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, виконуються державними виконавцями в порядку, встановленому законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, постанов судів у справах про адміністративне правопорушення.

У відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» під час пред`явлення виконавчого документа до виконання подаються у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна.

У той же час, у матеріалах справи є довідка за матеріалами ЄО № 8899 від 12.06.2022 року, з якої вбачається, що з метою забезпечення безпеки оточуючих на підставі п.13ст.46 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейським ВРПП Кам`янського РУП, було використано вогнепальну зброю, в ході використання якої, тварину було знищено, крім цього знищення тварини, собаки бійцівської породи «Пітбуль» 12.06.2022 року поліцейським ВРПП Кам`янського РУП з використання вогнепальної зброї, підтверджується рапортами інспекторів ВРПП Кам`янського РУП А.Михалка, ОСОБА_11 , О.Смірнова та фотознімками з зображенням знищеної собаки.

З урахуванням викладеного приходжу до висновку про неможливість конфіскації тварини, оскільки вона була знищена 12.06.2022 року поліцейським ВРПП Кам`янського РУП з використання вогнепальної зброї, а тому відповідна санкція щодо ОСОБА_1 застосована не може бути.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП. судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року у розмірі 2481 гривня.

Тому, оскільки ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративних правопорушень та притягнуто до адміністративної відповідальності, вважаю необхідним стягнути з неї на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20копійок.

Керуючись ч.3 ст. 154 КУпАП, ст.ст. 268, 283, 284 КУпАП, суддя -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України визнати винною у вчиненні правопорушень передбачених ч.3 ст. 154 КУпАП та накласти адміністративне стягнення, за сукупністю адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 154 КУпАП, з врахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 ( сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави - судовий збір, у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20копійок.

Роз`яснити, що на підставі ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1ст. 307 КУпАП, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно до ч. 4 ст. 307 КУпАП, документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Івченко Т. П.