Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю адвоката Власик В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Власик Вікторії Яківни, на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 06 травня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 06 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Не погодившись із постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Власик В. Я. оскаржила її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що ОСОБА_1 не визнає своєї вини у вчиненні даного правопорушення. Вказує, що працівники поліції зупинили її без будь-яких законних підстав. Протокол містить виправлення щодо часу керування нею автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Стверджує, що ОСОБА_1 на місці зупинки автомобіля неодноразово проходила огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, який не показав даних щодо її перебування у стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що працівники поліції свідомо не здійснювали відеофіксацію на місці зупинки та вказали у акті огляду недостовірні відомості про те, що огляд ОСОБА_1 не проводився і вона відмовилася від підпису в даному акті. Крім того, другий примірник акту огляду їй не вручали. Зазначає, що працівники поліції вказали недостовірні дані у направленні водія на огляд до медичного закладу про те, що ОСОБА_1 відмовилася від огляду на стан сп`яніння, оскільки вона погодилася на такий огляд, проходила його у медичному закладі, проте не змогла його пройти через недостатню кількість видихуваного повітря. Її не повідомляли у присутності поліцейського про зміст медичного висновку щодо результатів огляду та його копію їй не надавали. Звертає увагу, що протокол було складено 23 червня 2022

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 569/13706/21 Суддя в суді І інстанції Діонісьєва Н.М.

Провадження № 33/4815/564/22 Суддя в суді апеляційної інстанції Шимків С.С.

року, ОСОБА_1 відстороняли від керування автомобілем 20 червня 2022 року, їй не пропонували підписати дане зобов`язання і вона не відмовлялася його підписувати. Пояснення свідків не містять дати їх надання, а тому вони не можуть братися судом до уваги.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 оскаржуваної постанови суду, її копія отримана адвокатом останньої 22 червня 2022 року. Апеляційна скарга надіслана на адресу місцевого суду засобами поштового зв`язку 04 липня 2022 року, а тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 291806 від 23 червня 2021 року вбачається, що 20 червня 2021 року о 19 год. 31 хв. в м. Рівне по вул. Ст. Бандери 2, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом "Chery Tiggo", реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п.2.9(а) Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Огляд проводився у медичному закладі КП "Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення" РОР. За результатами вказаного огляду встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 інкримінується порушення п.2.9(а) Правил дорожнього руху України та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з цим, апеляційний суд звертає увагу на те, що в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу зазначено, що огляд не проводився та що ОСОБА_1 від підпису відмовилася, проте працівники поліції не вказали чи відмовилася вона від проходження такого огляду, що на думку суду ставить під сумнів даний доказ по справі, крім того, відмова від такого огляду не була зафіксована у протоколі про адміністративне правопорушення.

У направленні водія на огляд до медичного закладу зазначено, що ОСОБА_1 від проведення огляду у медичному закладі відмовилася, проте у матеріалах справи є висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 червня 2021 року, що на думку суду свідчить про суперечність доказів один одному.

Враховуючи вищезазначені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що обставини наведені у протоколі не підтверджуються належними та допустимими доказами, оскільки у протоколі вказано, що ОСОБА_1 інкримінується порушення п.2.9(а) Правил дорожнього руху України, проте з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу вбачається, що огляд не проводився, а з направлення водія до медичного закладу вбачається, що ОСОБА_1 від проведення огляду відмовилася, тобто дані докази свідчать про те, що працівники поліції мали підстави для складання протоколу відносно ОСОБА_1 на підставі порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Разом з цим, у протоколі ОСОБА_1 зазначила, що з протоколом не згідна та надала письмові пояснення на окремому аркуші, де вона, зокрема вказує, що вважає недопустимим проведення її освідування на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з порушенням інструкції, а саме неналежним чином було проведено експлуатацію пристрою в який вона неодноразово продувала без зміни трубки та розпакування її повторно. Також стверджує, що не погоджується з медичним висновком, оскільки на момент складання протоколу 23 червня 2021 року о 22 год. 10 хв. у висновку не було зазначено яким способом було проведено аналіз та відсутня інформація про рівень алкоголю в її організмі.

Апеляційний суд критично ставиться до письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки дані про них у якості свідків відсутні у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, відеозапис, який долучено до матеріалів справи не містить жодної інформації щодо обставин, які наведені у протоколі та інших доказах по справі, що ставить під сумнів об`єктивність та неупередженість працівників поліції відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому їй правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, належними та допустимими доказами не доведена, а обставини, зазначені у протоколі не знайшли свого підтвердження іншими належними доказами.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ст. 247 КУпАП).

За таких обставин, постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Власик Вікторії Яківни про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Власик Вікторії Яківні строк апеляційного оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 06 травня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Власик Вікторії Яківни задовольнити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 06 травня 2022 року скасувати.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 30 грудня 2022 року.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.