Справа № 466/4877/22
Провадження № 3/466/1939/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року м.Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Ковальчук О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, працюючого начальником служби зв`язків з громадськістю штабу військової частини НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 172-20 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

08.07.2022 року о 02:00год. військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_1 перебував на території військової частини НОМЕР_1 (АДРЕСА_2) та виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду (воєнного стану), що підтверджується висновком медичного огляду від 08.07.2022 року за результатами тесту «Drager Alcotest» №1576, результат 0,29%, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 172-20 ч. 3 КУпАП.

При розгляді матеріалів в суді гр. ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення заперечив та пояснив, що не перебував в стані алкогольного сп`яніння на території військової частини НОМЕР_1. Через проблеми із здоров`ям, вживав за призначенням лікаря ОСОБА_2 препарат «карвеліс», в якому вміст етанолу 50%, а також вживав лікарський засіб «канефрон», який також містить 19% етилового спирту. Враховуючи вищевикладене, підтримав письмові пояснення, долучені до матеріалів справи та просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП з наступних підстав.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Положеннями ч.1 ст. 172-20 цього Кодексу передбачено адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Ч. 3 ст. 172-20 цього Кодексу передбачено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

За змістом пункту 7 розділу ІІ Інструкції про порядок оформлення і складання матеріалів про військові адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що затверджена Наказом Служби зовнішньої розвідки України від 14 серпня 2018 року за № 300, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 року за № 1018/32470 (далі по тексту - Інструкції), у разі виявлення факту виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані, для підтвердження ознак військового адміністративного правопорушення (стаття 172-20 КУпАП) такого військовослужбовця направляють до закладу охорони здоров`я на підставі письмового направлення військовослужбовця на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння уповноваженої посадової особи.

У разі відмови військовослужбовця від направлення до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння уповноважена посадова особа робить про це відповідний запис у протоколі та засвідчує факт відмови своїм підписом і підписами двох свідків.

Після цього уповноважена посадова особа складає протокол про вчинення військовослужбовцем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-20 КУпАП (відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння).

В пункті 6 розділу ІІ цієї Інструкції зазначено, що під час викладення обставин правопорушення у протоколі обов`язково зазначаються місце та час його вчинення, суть правопорушення, які саме протиправні дії (бездіяльність) вчинила (допустила) особа, стосовно якої складається протокол, які норми законодавства порушено, та робиться посилання на нормативний акт, який передбачає відповідальність за таке правопорушення.

Так, у висновку медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння №1576 лікар зазначив, що 08.07.2022 року о 11 год. 44 хв., огляд ОСОБА_1 проводився в КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ». Відповідно до висновку, перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до наказу МОЗ України N 322 від 19.06.2006 року затверджено та направлено для використання в роботі лікувально-профілактичних закладів методичні рекомендації Методи виявлення алкогольних, наркотичних засобів та психотропних речовин у біологічних рідинах людини. Методи попередньої експрес діагностики.

Відповідно до п.1 вказаних методичних рекомендацій, токсикологічний аналіз повинен застосовуватися на стратегії судово-медичної токсикології, в основі якої лежить метод скринінгу. Остання допускає неправильні позитивні результати, але повністю виключає неправильні негативні результати. Усі зразки, що дали позитивний результат, далі досліджуються підтверджуючими методами.

У п.2 вказаних методичних рекомендацій зазначено, що проби, які показали позитивний результат, повинні бути обов`язково підтвердженні іншими більш селективними методами. Така двохетапність токсикологічного аналізу підвищує достовірність кінцевого заключення і відповідає як міжнародним стандартам, так і вітчизняним стандартам діагностики та лікування.

Беручи до уваги те, що висновок щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння здійснено без проведення лабораторного дослідження його біологічної речовини, тобто без підтвердження результатів тесту «Drager Alcotest» №1576, результат 0,29% та отримання заключного результату, він не може бути доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Окрім цього, відповідно до п.22 Розділу III Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року №1452/735, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Беручи до уваги досліджені судом докази, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП, оскільки будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 перебував на території військової частини НОМЕР_1 (АДРЕСА_2) та виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, як це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення матеріали справи не містять.

В свою чергу протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладенні в ньому повинні бути перевіренні за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Крім того, судом встановлено, що у ОСОБА_1 з 2011 року діагностовано гіпертонічну хворобу І ступеня, атеросклеротичний кардіосклероз НКо, що підтверджується копією свідоцтва про хворобу №568.

Згідно витягу з медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_1 , 04.07.2022 року ОСОБА_1 звернувся до лікаря ОСОБА_2 у зв`язку з поганим самопочуттям та йому призначено медичні препарати «Карвеліс» та «Канефрон», додатково призначено консультацію кардіолога.

Відповідно до Інструкції для медичного застосування лікарського засобу «Карвеліс», препарат містить 50% етанолу.

Згідно Інструкції для медичного застосування лікарського засобу «Канефрон», препарат містить 19% етанолу.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачяться на її користь.

Таким чином, з наведених підстав, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та додані до нього матеріали, не є належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, тому суд не може погодитися з висновками про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП.

Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП, у справі відсутні.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП.

У відповідності до ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП

п о с т а н о в и в :

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.172-20 КУпАП закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя О. І. Ковальчук