ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/2747/22 Головуючий в 1 інст. Пивоварова Ю.О.
Провадження № 33/807/664/22 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі ОСОБА_1 , захисника адвоката Тивоненка Д.Р., за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 9 серпня 2022 року, о 10 годині 15 хвилин, в м. Запоріжжі на пр. Соборний, 46, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ 21121», д.н.з. НОМЕР_1 ,з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці ока, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування відсторонений, про повторність попереджений. Автомобіль залишено без порушень ПДР та не створювало перешкоди для інших учасників дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що працівники поліції під час події не роз`яснювали прав і обов`язки, відповідно до ст.268 КУпАП. Протокол складався за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. На відеозаписі немає факту складання протоколу про адміністративне правопорушення. Направлення на огляд водія не вручалося.

Вказує, що справа не містить жодного доказу його винуватості. Зазначає, що він під час події не відмовлявся від огляду, а лише прохав дочекатися дружину, щоб вона забрала транспортний засіб.

Під час події не були залучені свідки, а тому вказане є порушенням ст.266 КУпАП. В момент зупинки автомобіля працівники поліції не проводили жодних оглядів та лише формально висунули звинувачення, що він має ознаки сп`яніння. Таке звинувачення не ґрунтувалось на фактичних обставинах.

Просить апеляційний суд постанову районного суду скасувати, а провадження в справі закрити.

Заслухавши ОСОБА_1 , його захисника адвоката Тивоненко Д.Р., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, дійшов до наступних висновків.

Під час апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції встановив, що висновки суду першої інстанції з приводу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.

В основу винуватості ОСОБА_1 місцевим судом було покладено такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №063387 (а.с.2), яким ОСОБА_1 звинувачено в тому, що він 9 серпня 2022 року, о 10 годині 15 хвилин, в м. Запоріжжі на пр. Соборний, 46 керував транспортним засобом «ВАЗ 21121», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування відсторонений, про повторність попереджений. Автомобіль залишено без порушень ПДР, що не створювало перешкоди для інших учасників дорожнього руху; направленням на огляд водія транспортного засобу (а.с.4), яким встановлено, що під час події ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився; оптичними носіями інформації у вигляді СД-дисків (а.с.8; 26, 28, 29), які містять відеозаписи події.

Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації стороною захисту наданих їй прав та свобод у наданні доказі, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 в рушенні вимог п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду і вважає, що матеріли справи не містять інформації про обставини, які підлягають перевірці в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, оскільки вони підтверджують інкриміновані обставини.

Суд відхиляє апеляційні доводи апелянта, оскільки вони є безпідставними та такими, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Зокрема, доводи апелянта про те, що під час події він не відмовлявся від огляду, а лише прохав дочекатися дружину для того, щоб вона забрала транспортний засіб.

Так, відеозаписами події встановлено, що працівник поліції під час спілкування з ОСОБА_1 виявив у останнього ознаки наркотичного сп`яніння.

Виходячи з цього, поліцейський неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, однак останній не надав чіткої і зрозумілої відповіді. Будь-яких перешкод надати чітку відповідь у ОСОБА_1 не було.

Отже, дії ОСОБА_1 були правильно розцінені, як ухилення від виконання вимог п.2.5 ПДР України.

Доводи про те, що ОСОБА_1 чекав дружину для того, щоб вона забрала автомобіль не можуть слугувати підставою для скасування постанови районного суду, оскільки такі доводи є лише способом захисту від висунутого обвинувачення.

Безпідставним є також доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 лише формально висунули звинувачення в тому, що він має ознаки наркотичного сп`яніння, оскільки працівники поліції не проводили жодних оглядів особи.

Так, апеляційний суд виходить з того, що згідно протоколу ОСОБА_1 притягається до відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху.

При цьому посилання в протоколі на ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для пропозиції пройти такий огляд, відповідають роз`ясненням, що містяться в пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» N 14 від 23 грудня 2005 року, а саме: якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вказує, що поняття «виявлення у особи ознак сп`яніння» та «встановлення стану сп`яніння особи» є різними за своїм змістом. Ознаки сп`яніння, які виявляються поліцейським при первинному контакті з особою на місці зупинки, визначаються в результаті візуального огляду особи, її поведінки, тощо, і саме ці ознаки є підставою для пропозиції особі пройти огляд на стан сп`яніння.

Попереднє виявлення ознак, як виходить зі змісту діючого законодавства, не потребує проведення будь-яких спеціальних дій та застосування спеціальних засобів з боку поліцейського, а також складання поліцейським будь-яких документів.

З огляду на те, чи погодиться особа на проходження огляду на стан сп`яніння, чи відмовиться від цього, поліцейський вносить виявлені ознаки або до протоколу про адміністративне правопорушення в разі відмови, або до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо особа надала згоду на проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

В даному випадку працівники поліції, оцінивши ззовні ОСОБА_1 та його поведінку, дійшли до висновку, що він може перебувати в стані наркотичного сп`яніння, а тому в порядку вимог ПДР України запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Щодо доводів про недопустимість відеозапису події, апеляційний суд зазначає наступне.

Враховуючи обставини справи, вказані відеозаписи автоматично не можуть визначатись недопустимими доказами, оскільки на них чітко зафіксовано обставини події, поведінку ОСОБА_1 , яка стверджує, що своїми діями та висловлюваннями він фактично відмовився від обґрунтованої вимоги працівника поліції пройти медичний огляд.

Доводи про те, що працівники поліції порушили вимоги п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, оскільки під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не залучили свідків, апеляційний суд вважає безпідставними з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідно до п. 6 розділу Х вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

За таких обставин, враховуючи, що подія фіксувалася технічними засобами відеозапису, підстав для залучення свідків не було.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За наслідками апеляційного розгляду не встановлено істотних процесуальних порушень, як з боку працівників поліції під час складання адміністративного матеріалу, так і судом першої інстанції під час судового розгляду, які були б підставою для скасування постанови суду та звільнення особи від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

За результатами апеляційного розгляду підстав для скасування постанови суду та закриття справи щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП не встановлено, а відтак апеляційну скаргу, слід залишити без задоволення.

При призначенні адміністративного стягнення, судом першої інстанції було в повній мірі дотримано вимоги ст. 33 КУпАП та призначено справедливе стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, яке за своєю суттю та розміром в повному обсязі буде сприяти вихованню ОСОБА_1 та запобігати в подальшому вчинення останнім нових правопорушень.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 331/2747/22