ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Янжули О.С.

секретар- Котова Н.С.

з участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганці Дніпропетровської області справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від відділення поліції № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого

на шахті 14/15 АТ "Марганецький ГЗК", проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

17.05.2022 року о 12:23 годині, в м. Марганець, на вул. Київська, 116, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , наближаючись до перехрестя рівнозначних доріг не був уважним та виїхав на зустрічний напрямок руху, не надав перевагу водію автомобіля Таврія д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого здійснив зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, постраждалих немає, чим порушив вимоги п.п. 2.3б, 16.12 ПДР України за, що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні особі, щодо якої складено адміністративний протокол - ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. ст. 268, 271 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.

Потерпілому ОСОБА_2 роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. ст. 269, 271 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , категорично заперечував проти фактів викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та не погодився зі схемою ДТП. Вважав що у даній ДТП вини його не має, він рухався по вул. Київській, яка є головною дорогою, водій автомобіля Таврія виїжджав з другорядної, не надавши йому перевагу. Намагаючись уникнути ДТП, він виїхав на смугу зустрічного руху, однак уникнути ДТП не вдалося, вважає що в ДТП винен саме водій автомобіля Таврія, який не надав йому переваги в русі.

Зі схемою ДТП не погоджується, оскільки він підписуючи схему не звернув увагу на те, що місце зіткнення зазначено неправильно, зіткнення транспортних засобів відбулося саме на зустрічній смузі руху, що підтверджується записом.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він керуючи автомобілем Таврія, виїжджав на вул. Київська, яка є головною. Він закінчив маневр і зайняв свою смугу руху, однак водій автомобіля ВАЗ здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, внаслідок чого сталася ДТП. Зі схемою ДТП також не погоджується, оскільки він підписуючи схему не звернув увагу на те, що місце зіткнення зазначено неправильно.

Вислухавши в судовому засіданні особу, щодо якої складено адміністративний протокол, потерпілого, дослідивши письмові матеріали справи, оглянувши відеозапис, враховуючи висновок судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/104-22/22879-ІТ від 11 серпня 2022 року, згідно якої, експертом надано висновок, що в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п.2.3б), 16.12 Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з даною пригодою, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція статті 124 КУпАП передбачає нормативне правило наступного змісту: «адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Санкція ст.124 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується, зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення Серії ААД №315014 від 17 травня 2022 року, схемою місця ДТП яка сталася 17.05.2022 року о 12.23 год. в м. Марганець перехрестя вулиць Київська та Герцена та фотознімками доданими до нього; рапортом працівника поліції; показаннями потерпілого допитаного у судовому засіданні, відеоматеріалом, оглянутим у судовому засіданні а також висновком судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/104-22/22879-ІТ від 11 серпня 2022 року, згідно якої, експертом надано висновок, що в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п.2.3б), 16.12 Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП.

Невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд сприймає, як спосіб захисту, та спробу уникнути адміністративної відповідальності.

Аналізуючи докази по справі, дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 у судовому засіданні не встановлено.

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 - у судовому засіданні не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 те, що він до адмінвідповідальності притягується вперше, працює, всі обставини справи в їх сукупності вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що буде достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

Згідно з Перехідними положеннями Податкового кодексу України (пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, для розрахунку розміру штрафу по призначеному покаранню суд за один неоподатковуваний мінімум доходів громадян приймає суму в розмірі 17 гривень.

Такої ж позиції дотримався Верховний Суд України під час винесення постанови від 01 жовтня 2015 року по справі №5-154кс15, що перебувала на розгляді судової палати у кримінальних справах цього суду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 496.20 грн.

Керуючись ст.ст. 23,24,33,40-1, 124,283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Штраф повинен бути сплачений згідно зі ст.307 КУпАП протягом 15 днів від дня вручення (отримання) постанови за справою про адміністративне правопорушення в установу банку.

Копія платіжного документу подається до суду.

Своєчасно не сплачений штраф буде примусово стягнутий із заробітної плати чи іншого заробітку, пенсії або стипендії відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП в разі несвоєчасного сплачення штрафу і виконання постанови в примусовому порядку, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП , витрати на облік зазначеного правопорушення. Розмір витрат визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: О. С. Янжула