Справа № 357/3173/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.08.2022 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О. О. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, працюючого водієм в ТОВ «Білоцерківпромгаз 1», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 050496 від 22.04.2022 року, 22.04.2022 року о 21 год. 00 хв. в м. Біла Церква, по вул. Леваневського, 30, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення заперечив та пояснив суду, що транспортним засобом він не керував. Вказав, що того дня він попросив свого сусіда ОСОБА_2 з`їздити з ним в м. Сквира до кума ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_1 потрібно було забрати там запасні частини до автомобіля. У м. Сквира ОСОБА_1 перебуваючи у свого кума вживав алкогольні напої та згодом ОСОБА_2 сів за кермо автомобіля та вони разом з ОСОБА_1 повернулись до м. Біла Церква близько 20 години. Так як ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, тому він не захотів одразу повертатись додому, аби уникнути сварки з дружиною, через що ОСОБА_1 вирішив лягти спати на задньому сидінні автомобіля та попросив ОСОБА_2 прийти та розбудити його. Близько 21 години ОСОБА_2 прийшов до автомобіля та розбудив ОСОБА_1 , після чого вони стояли біля авто та палили цигарки. В цей час неподалік них зупинився автомобіль поліції та до них підійшли працівники поліції, котрі спочатку з`ясовували, що вони тут роблять, а потім з`ясувавши, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, почали вказувати, що він керував автомобілем будучи нетверезим. Також ОСОБА_1 зазначив, що оскільки він не керував автомобілем, то він дійсно відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Рашкова Валентина Володимирівна просила суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, зокрема захисник вказала, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та не є суб`єктом даного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 вказав, що 22.04.2022 дійсно ОСОБА_1 попросив його з`їздити до м. Сквира по запасні частини до автомобіля. Підтвердив, що у м. Сквира ОСОБА_1 вживав алкоголь. ОСОБА_2 також зазначив, що саме він керував автомобілем «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_2 , та приїхавши в м. Біла Церква він припаркував даний автомобіль, після чого ОСОБА_1 вирішив залишитись в автомобілі та лягти у ньому спати, оскільки ОСОБА_1 не хотів йти додому в нетверезому стані, при цьому попросив ОСОБА_2 розбудити його через годину. Близько 21 години ОСОБА_2 повернувся до автомобіля та розбудивши ОСОБА_1 вони стояли біля авто, коли до них підійшли поліцейські, котрі спочатку попросили надати документи, а потім вказали ОСОБА_2 йти додому, а ОСОБА_1 залишився з працівниками поліції.

Поліцейський Батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Кравчук Олександр Анатолійович., яким здійснювалось оформлення даних адміністративних матеріалів, викликався судом для надання особистих пояснень та перевірки пояснень наданих суду ОСОБА_1 , однак в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, покази свідка ОСОБА_2 та дослідивши докази наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 050496 від 22.04.2022 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.04.2022, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, рапорт поліцейського від 22.04.2022, копію акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 22.04.2022, довідку щодо наявності посвідчення водія від 23.04.2022, відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, додані до протоколу, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, суд зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедура направлення та проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначається також Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, суд зазначає, що даних відеозаписах зафіксовано рух службового автомобіля поліції, після чого працівник поліції зупинив автомобіль та екіпаж поліції підійшов до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 котрі стояли неподалік автомобіля «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_2 , та поліцейські запитали куди вони їдуть, на що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповіли, що вони нікуди не їдуть, після чого працівники поліції вказали їм надати свої документи. Поліцейський також запитав у ОСОБА_2 хто він такий і що тут робить, на що ОСОБА_2 пояснив, що він сусід ОСОБА_1 та вони просто розмовляли з ним, на що поліцейський вказав ОСОБА_2 йти додому, тому останній залишив місце події. Після цього працівники поліції почали зазначати, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, тому запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній заперечив керування ним транспортним засобом та відмовився від проходження огляду зазначивши, що він не був водієм.

Надані в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 та покази свідка ОСОБА_2 вказують на те, що ОСОБА_1 22.04.2022 о 21 год. 00 хв. не керував транспортним засобом.

Проаналізувавши докази наявні в матеріалах справи, зокрема й відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, суд констатує, що надані суду матеріали не містять доказів на підтвердження факту керування 22.04.2022 о 21 год. 00 хв. ОСОБА_1 транспортним засобом та не спростовують його тверджень та показів свідка ОСОБА_2 .

При цьому, суд бере до уваги вимоги п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС № 1026 від 18.12.2018 року, які регламентують, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, визначає, що:

1. Відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

2. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Однак до протоколу про адміністративне правопорушення не було додано відеозаписів на яких зафіксовано ту обставину, що ОСОБА_1 в дійсності керував автомобілем.

Враховуючи викладене, суд зауважує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена достатніми, належними та допустимими доказами.

При цьому, слід зазначити, що у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З метою з`ясування об`єктивних обставин справи та з метою підтвердження або спростування факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , в судове засідання викликався поліцейський Батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Кравчук О.А., яким здійснювалось оформлення даних адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 , однак в судове засідання вказаний працівник поліції не з`явився, що в свою чергу позбавило суд можливості з`ясувати необхідні об`єктивні обставини справи.

Оскільки відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, тому в даному випадку суд приймає доводи ОСОБА_1 , що 22.04.2022 року о 21 год. 00 хв. він не керував транспортним засобом, а відтак його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не може бути наслідком притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

З даного приводу, суд також зауважує, що згідно із ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Вирішуючи справу, суд враховує, що лише вимога суб`єкта владних повноважень, що ґрунтується на законі, має наслідком її виконання, висування ж вимоги, що не продиктована об`єктивними передумовами і наповнена лише формальним змістом, не є підставою для її виконання за рахунок шкоди для особистих інтересів особи.

Означені вимоги суб`єкта владних повноважень не повинні межувати із свавіллям та з незаконним посяганням на права та обов`язки людини. Тому відсутність підстав для проведення огляду, свідчить про законність відмови ОСОБА_1 від проходження огляду та про відсутність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «АЛЛЕНЕ де Рібермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння суду не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення, тому провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 247, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розпочате за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяОлег ГРЕБІНЬ