ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2022м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іванченко Я.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою:, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

07.12.2021 о 01 год 02 хв в м. Вінниці по вул. Кармелюка, 2, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: хитка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння водій у встановленому законом порядку відмовився у повному обсязі на місці зупинки під час безперервної відеозйомки, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що 07.12.2021 він разом із знайомими відпочивав та випивав слабоалкогольні напої. Коли їм стало прохолодно, він попросив в одного з хлопців дозволу сісти в його автомобіль, щоб погрітися. Хлопець дозволив, а сам відійшов. В подальшому, його знайомий на ім`я ОСОБА_2 , який також перебував в транспортному засобі, помітив ключ від автомобіля та за його допомогою завів авто та почав рух, після чого до них під`їхали працівники поліції, на запитання яких повідомляв неодноразово, що він транспортним засобом не керував, посвідчення водія не отримував та взагалі сидів на задньому сидінні автомобіля, однак з незрозумілих йому причин протокол про адміністративне правопорушення було складено саме на нього.

Захисник Мороз С.О. зазначив, що рапорт працівника поліції та свідчення зазначені у ньому не можуть бути належними та допустимими доказами в даній справі, тому що він є зацікавленою особою, також не є доказом відеозапис з нагрудних камер, оскільки на даному записі лише фіксується процесуальна послідовність складання протоколу, але не відображає відомості про вчинення правопорушення. Враховуючи зазначене, на думку захисника всі матеріали справи не відповідають вимогам чинного законодавства України, а тому слід закрити справу відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , який є працівником поліції, повідомив, що 07.12.2021 під час несення служби по охоронні громадського порядку у м. Вінниці по вул. Кармелюка, було виявлено транспортний засіб, який порушив правила дорожнього руху, а саме, у нього не було ввімкнено світло фар. Після того, як особи побачили автомобіль працівників поліції зупинили транспортний засіб, зі сторони водія вийшов ОСОБА_1 та пересів на заднє сидіння. Далі вони під`їхали до автомобіля, в якому знаходилось близько трьох чоловік та в ході спілкування з ОСОБА_1 , який керував даним автомобілем, у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, однак на місці зупинки транспортного заходу від проходження огляду особа відмовилась.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до розділу І п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п. 9 наказу МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зокрема, як вбачається з протоколу про адміністративного правопорушення ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу з метою встановлення стану сп`яніння.

Дані обставини, також, підтверджуються дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, з якого вбачається, як ОСОБА_1 після неодноразової пропозиції працівника поліції пройти огляд на встановлення стану сп`яніння відмовляється, зазначаючи, що за кермом автомобіля перебував не він. Крім того, на відео зафіксовано, як перед зупинкою транспортного засобу працівниками поліції водій та пасажир помінялись місцями, що підтверджується, також, наданими в судовому засіданні показаннями свідка.

Таким чином, пояснення ОСОБА_1 з приводу того, що він не керував транспортним засобом були спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та приходить до переконання, що з метою попередження вчинення ним аналогічних правопорушень у майбутньому до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також судом враховано, що відповідно до довідки старшого інспектора ВАП УПП, майора поліції Гамарник Т., встановлено, що ОСОБА_1 , посвідчення водія не отримував.

Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Проте, матеріали справи не містять жодних відомостей, які б підтверджували наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія та права керування транспортними засобами. Тобто він не підпадає під визначення водія, передбачене п. 1.10 Правил дорожнього руху.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність інших осіб за керування транспортним засобом в стані сп`яніння.

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд вважає, що підстав для застосування додаткового стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом немає.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 користь держави Україна підлягає стягненню судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп., сплата якого передбачена п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи викладене та керуючись ст. 23, 40-1, 130, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: