Справа № 466/2672/22
Провадження № 3/466/1348/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Невойт П.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Львові ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працездатного, не працевлаштованого, розлученого, має на утриманні малолітню дитину, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

за участі захисника адвоката Русенка Р.І.,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії ААД18 №234177 від 26.04.2022 ОСОБА_1 26.04.2022 о 20:25 год. на вул.Шевченка, 358-Б у м.Львові керував скутером «Phoenix рама №LAEABZ4008B981897 номерний знак відсутній з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки або в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив вчинення правопорушення та пояснив, що він не керував скутером, а чекав на тротуарі сестру, щоб остання забрала скутер на автомобіль. Доказів про те, що він керував скутером працівники патрульної поліції не надали, а тому він відмовився проходити огляд на стан спяніння та отримувати постанову і протокол.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомив, що він є товаришем ОСОБА_3 , який 26.04.2022 зателефонував йому та просив доправити скутер до гаражів, т.я. він вжив спиртне і не має права їхати. Крім цього, він показав, що біля кафе-бару «Талант» пробував запустити двигун скутера, але з невідомих причин він не запускався. Тому він вирішив допомогти ОСОБА_1 , який перебував у нетверезому стані, відвести скутер, штовхаючи його за руль. Доправив скутер до магазину Сільпо та залишив ОСОБА_3 біля магазину, т,я. мав іти в магазин за покупками і далі у своїх справах.

Захисник адвокат Русенко Р.І. звернувся до суду з письмовим клопотанням та просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за обставин, зазначених ОСОБА_4 та свідками.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що її брат ОСОБА_1 26.04.2022 року біля 20 год. зателефонував їй на мобільний, та попросив, щоби вона прибула до кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з чоловіком чи сином та допомогла йому доставити скутера до гаражу, оскільки він перебуває у стані сп`яніння.

Згодом ОСОБА_1 повторно їй зателефонував та повідомив, щоби вона не їхала до кафе, а прибула до «Сільпо», оскільки його знайомий довів скутера до цього місця. Через деякий час брат зателефонував втретє, та повідомив, що його затримали поліцейські. Через 5-10 хв. вона вже була біля цього супермаркету. Бачила, що поліцейські оформляють якісь протоколи. У ОСОБА_1 були подряпини на голові та руці. Швидкої допомоги під час перебування біля «Сільпо» вона не бачила.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Розглянувши справу на підставі досліджених доказів орган (посадова особа) відповідно до ст.283 КУпАП виносить постанову.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД18 №234177 від 26.04.2022 ОСОБА_1 26.04.2022 о 20:25 год. на вул.Шевченка,358-Б у м.Львові керував скутером «Phoenix рама №LAEABZ4008B981897 номерний знак відсутній з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки або в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. За правилами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно положень ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення - передбаченої нормами права сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він включає в себе: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Дорожній рух це процес руху по дорогах транспортних засобів та учасників дорожнього руху, сукупність суспільних відносин, що виникають у процесі переміщення людей і вантажів за допомогою транспортних засобів або без таких у межах дороги.

Одним з складів об`єктивної сторони вказаного правопорушення полягає у вчинення будь-якого з порушень, таких як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом вказаного правопорушення є спеціальним. Це водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка (Закон України "Про автомобільний транспорт" від 5 квітня 2001 р. № 2344-ІІІ).

Суб`єктивна сторона адміністративного проступку полягає у ставленні суб`єкта до вчиненого антигромадського діяння. Основною ознакою є вина. Вина охоплює дві можливі форми стану психіки: умисел (прямий і непрямий) і необережність (самовпевненість і недбалість).

Відповідно до п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень суд вважає, що по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, мають бути доведені не лише такі обставини, як перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, а й факт керування транспортним засобом таким водієм у стані алкогольного сп`яніння.

Між тим, докази, які свідчили б про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини другої статті 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до пункту 2 розділу II. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Додані до протоколу відеозаписи з нагрудних камер поліцейських спростовують ту обставину, що поліцейські зупиняли скутер під час його керування ОСОБА_1 . Коли вони їхали в службових справах, то побачили, що за адресою вул. Шевченка, 358Б у м.Львові ОСОБА_1 утримував руками скутер, двигун був вимкнутий.

Будь-якого відеозапису, який би підтверджував керування 26 квітня 2022 року о 20 год. 25 хв. ОСОБА_1 транспортним засобом, зупинку ОСОБА_1 поліцейськими під час руху до протоколу не додано.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, за змістом ст.251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказав, що термін «кримінальне правопорушення», що міститься у ст. 2 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), має автономне значення і охоплює суворі за своїми наслідками види адміністративних стягнень, до яких належать адміністративний арешт та значні адміністративні штрафи, які фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції, а справи щодо їх застосування в силу суворості таких санкцій за суттю є кримінальними (пункти 82, 83 Рішення у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 8 червня 1976 року, пункт 55 Рішення у справі «Гурепка проти України» від 6 вересня 2005 року, пункт 38 Рішення у справі «Менаріні проти Італії» від 27 вересня 2011 року).

Протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлено відповідальність водіїв транспортного засобу за керування такими у стані сп`яніння або за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який за своєю суттю прирівнюється до обвинувального акту в такій категорії справ, поліцейський покликається на ту обставину, що 26.04.2022 року водій ОСОБА_1 керував тз скутер з ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився.

Відеозаписи, які здійснені на місці спілкування поліцейських з ОСОБА_1 під час перебування на вул. Шевченка, 358Б 19 у м.Львові, не підтверджують тої обставини, що у поліцейських були наявні законні підстави для пред`явлення вимоги щодо проходження огляду на стан сп`яніння, передбачені зазначеними вище нормами законодавства.

Стандарт «доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відтак, наявність у протоколі припущень, а саме, що 26.04.2022 року ОСОБА_1 на вул. Шевченка, 358Б 19 у м.Львові керував транспортним засобом, не підтверджено належними та допустимими доказами, відсутність таких доказів унеможливлює притягнення особи до адміністративної відповідальності та свідчить про поверхневість роботи органу, що складав протокол про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 надав до суду письмові пояснення, які підтвердив, будучи допитаним в судовому засіданні. ОСОБА_1 , зокрема, зазначив, що 26.04.2022 року поїхав скутером на АЗС «Окко», яка розташована у м.Львові по вул.. Шевченка, 313, з метою придбати паливо для заправки автомобіля, прихопивши з собою полімерну каністру. Прибувши на АЗС, з`ясував, що продаж пального закінчився.

Неподалік від АЗС він зустрів свого знайомого на ім`я ОСОБА_6 , з яким вирішили відвідати кафе-бар «Талант», розташоване навпроти АЗС. У кафе вживали алкогольні напої.

Через деякий час повз майданчик кафе проходив його знайомий ОСОБА_2 , з яким він почав розмовляти. Оскільки ОСОБА_1 сп`янів, він зателефонував до своєї сестри ОСОБА_7 , та попросив, щоби вона прибула зі своїм чоловіком чи сином, та забрала мене, а скутер необхідно доставити у гараж.

Сестра довго не прибувала, тому він вирішив доставити скутер у гараж самотужки. ОСОБА_2 запропонував свою допомогу у цьому, оскільки шлях додому його та ОСОБА_1 співпадав.

ОСОБА_2 вів скутер за кермо, а ОСОБА_1 йшов поруч. Біля будинку №374 вони розсталися. ОСОБА_1 знову зателефонував сестрі, та повідомив, щоби вона прибула не до кафе-бару, а до магазину «Сільпо», оскільки його колега допоміг йому доправити у це місце скутер. Він ще трохи штовхав скутер, та, втративши рівновагу, відпустивши скутер, впав на асфальтове покриття, вдарившись головою, та пошкодивши ліву руку. Оскільки отримав ушкодження голови у вигляді рани, яка кровоточила, хтось із пішоходів, які це бачили, викликав карету швидкої меддопомоги. Після приїзду швидкої та огляду його медпрацівниками, він відмовився від госпіталізації, оскільки отримані ушкодження були незначними. Після від`їзду «швидкої», він підняв скутер, який лежав, і в цей час біля нього зупинився патрульний автомобіль поліції. Патрульні розпитували його, що трапилося, та вимагали у ОСОБА_1 пред`явлення документів на скутер та посвідчення водія. Документи надавати він відмовився, оскільки не керував скутером. Так само він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Під час складання поліцейськими протоколів він знову зателефонував сестрі та сказав, що його біля магазину «Сільпо» затримали поліцейські. Через декілька хвилин прибула сестра з своїм сином.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху (надалі ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, механічний транспортний засіб транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна.

Мотоцикл двоколісний механічний транспортний засіб. До мотоциклів прирівнюються моторолери, мотоколяски, триколісні та інші механічні транспортні засоби, максимальна маса яких не перевищує 400 кг.

Згідно з ПДР, «водій особа, яка керує транспортним засобом».

За визначенням ПДР, пішохід особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в кріслах колісних без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу коляску чи крісло колісне.

Відповідно до цих визначень, ОСОБА_1 , який вів моторолер, перебував у статусі пішохода.

Отже, відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, настає у випадку керування транспортним засобом водієм, яка перебуває у стані сп`яніння, а також яка відмовилася від проходження огляду на визначення такого стану.

У відповідності до ст. 9 КУпАП (проступком) визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суб`єктивна сторона правопорушення, що передбачене ч.1 ст.130 КУпАП передбачає наявність в діях особи вини у скоєному правопорушенні у формі прямого умислу.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Отже, пішохід, який веде скутер, не може нести відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Матеріали справи не містять доказів про наявність у діях ОСОБА_1 умислу на порушення правил, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки у таких відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 234177, про те, 26 квітня 2022 року о 20 год. 25 хв. на вул. Шевченка, 358Б у м.Львові водій ОСОБА_1 керував тз скутер PYOENIX, спростовуються доданими до протоколу відеозаписами з портативних відеокамер поліцейських, показанням ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_5 .

Беручи до уваги вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що в зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 стані алкогольного сп`яніння, у відповідності до вимог п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, внаслідок відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності ч.1 п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, з врахуванням положень ч.1 п.1 ст.247 КУпАП вважаю, що в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження в даній справі необхідно закрити.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, то відповідно судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 130, 247 ч.1.п.1, 251, 266, 279, 280, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через протягом десяти днів з дня її постановлення.

Суддя П. С. Невойт