Номер провадження: 33/813/919/22
Номер справи місцевого суду: 495/3186/22
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю. В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Шлапак А.О.,

потерпілої ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29 червня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

25 травня 2022 року Білгород-Дністровським РВП ГУНП в Одеській області був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст.173 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

В протоколі зазначено, що 23.05.2022 року близько о 08:40 год. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відбувся словесний конфлікт вході якого ОСОБА_2 висловлювалась нецензурною лайкою, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29 червня 2022 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.173 КУпАП України закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу про адміністративні правопорушення України у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

На вказану постанову суду потерпіла ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та винести нову постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначила, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновок суду не відповідає матеріалам справи.

Апелянт вказала, що суд не обґрунтував чому віддав перевагу поясненням ОСОБА_2 , а пояснення ОСОБА_1 залишив поза увагою.

Також, суд не критично віднісся до пояснень ОСОБА_3 , який не був свідком конфлікту, обставини йому не відомі, а також ОСОБА_3 вже тривалий час винаймає квартиру у ОСОБА_2 .

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №302041 від 25.05.2022 року вбачається, що 23.05.2022 року близько о 08:40 год. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відбувся словесний конфлікт вході якого ОСОБА_2 висловлювалась нецензурною лайкою, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 .

Дії ОСОБА_2 були кваліфіковані працівниками поліції за ч.1 ст.173 КУпАП.

Також з матеріалів справи вбачається, що потерпіла ОСОБА_1 , як особа, за заявою якої був складений вказаний протокол, у судовому засіданні пояснила, що проживає у частині будинку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Цю частину будинку вона успадкувала від своєї бабусі, зробила там ремонт. Конфлікти з ОСОБА_2 у неї бувають регулярно. 23.05.2022 року між нею та ОСОБА_2 стався черговий конфлікт через встановлену ОСОБА_2 огорожу, в ході якого остання вирвала потерпілій волосся та виражалася нецензурною лайкою відносно неї. До медичної установи потерпіла не зверталась, тому підтвердити будь-яке фізичне насилля зі сторони ОСОБА_2 документально не може.

Також судом, в якості свідка був допитаний ОСОБА_3 , який повідомив суду, що конфлікт між його сусідами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 триває вже давно, причиною даного конфлікту є встановлена огорожа та двері. Безпосереднім свідком чергового конфлікту, який мав місце між сторонами 23.05.2022 року він не був, проте жодного разу не чув, щоб ОСОБА_2 виражалася нецензурною лайкою, тим більше в силу свого віку та стану здоров`я вона не могла заподіяти будь-кому фізичного насилля. Усі конфлікти між сторонами пов`язані з небажанням сторін йти на компроміси та дотримуватись правил добросусідства.

В ході апеляційного розгляду судом встановлено, що постанова суду першої інстанції є обґрунтованою, оскільки ухвалена з дотриманням вимог діючого КУпАП, за результатами повного дослідження матеріалів справи, та з врахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Диспозицією ст.173 КУпАП, яка ставилась ОСОБА_2 за провину, передбачено, що особа притягується до адміністративної відповідальності за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме до цього.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 заперечувала проти складеного відносно неї протоколу та повідомила суд, що у день складення протоколу між нею та ОСОБА_1 відбувся конфлікт через паркан, який встановив її чоловік для квітів. Ніяких нецензурних слів відносно ОСОБА_1 , яка є її сусідкою вона не говорила, ніяких тілесних ушкоджень їй не наносила.

Більш того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, які б свідчили що ОСОБА_2 порушувала громадський порядок та спокій громадян у розумінні ст.173 КУпАП.

Всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають апеляційному суду підстави прийти до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_2 у зазначені в протоколі час та місці, дійсно своїми діями порушила громадський порядок та спокій громадян, що вказує на відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненому адміністративному правопорушенні, оскільки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявний конфлікт через наявність цивільно-правового спору щодо огорожі.

На думку суду, в матеріалах справи відсутні докази щодо винуватості ОСОБА_4 та не доводять її вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду матеріалам справи є безпідставними, за відсутністю доказів того, що у ОСОБА_2 наявні події та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 КУпАП.

Доводи про те, що суд не обґрунтував чому віддав перевагу поясненням ОСОБА_2 , а пояснення ОСОБА_1 залишив поза увагою також є безпідставними, оскільки у відповідності до матеріалів справи судом надана обґрунтована оцінка наявним в матеріалах справи доказам та наданим поясненням.

Інших правових доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були б підставою для скасування або зміни постанови суду, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

Також, слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до вимог ст.283 КУпАП постанова має містити досить повну інформацію про особу, щодо якої вона винесена, бути зрозумілою і переконливою не тільки за смислом, а й за змістом. У ній необхідно обґрунтувати і мотивувати юридичну оцінку обставин справи, вид і захід застосовуваного стягнення, а також рішення про припинення справи або вжиття заходів впливу. Обґрунтованість постанови по справі пов`язана з повним, всебічним і об`єктивним дослідженням обставин справи, правильним застосуванням матеріально - правових і процесуально правових норм. При цьому аргументація висновків має ґрунтуватися на даних, досліджених під час розгляду справи.

Зважаючи на викладене, постанова суду щодо закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.173 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не має, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева