Єдиний унікальний номер 341/2228/21
Номер провадження 3/341/23/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р., за участю:

секретаря судового засідання Матейко О. С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Раврика І. Д.,

розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

встановив:

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 21 листопада 2021 року серії ААБ № 244883 ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наступних обставин, викладених у протоколі.

21 листопада 2021 року о 00 годин 11 хвилин, у м. Галичі по вул. Майдан Різдва, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Chevrolet», н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення вимови слів). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі, водій відмовився. Своїми діями порушив вимоги п. 2. 5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розгляд справи призначено на 16.12.2021 з викликом особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, шляхом направлення поштової повістки рекомендованим листом з повідомленням. Поштове повідомлення особа отримала 01.12.2021.

13.12.2021 на адресу суду захисник Раврик І. Д. надіслав клопотання, в якому просив надати йому для ознайомлення матеріали справи, оскільки він надає правову допомогу ОСОБА_1 відповідно до Ордеру про надання правової допомоги від 13.12.2021 № б/м (а. с. 14).

16.12.2021 у судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися. Захисник Раврик І. Д. на адресу суду надіслав письмову заяву, в якій просив розгляд справи відкласти у зв`язку із зайнятістю в іншій справі за межами Івано-Франківського району. Розгляд справи відкладено на 10.01.2022 з викликом особи шляхом надіслання на його адресу судової повістки та шляхом телефонограми захиснику, яку останній прийняв 16.12.2021.

10.01.2022 суддя ОСОБА_2 знаходився на лікарняному.

Розгляд справи відкладено на 31.01.2022 з викликом особи шляхом надіслання на його адресу судової повістки. Поштове повідомлення повернулось із відміткою, що адресат відмовився від отримання судової повістки.

31.01.2022 у судовому засіданні захисник просив розгляд справи відкласти для надання письмового заперечення у цій справі. Розгляд справи відкладено на 21.02.2022 з викликом особи та його захисника шляхом вручення розписки в судовому засіданні.

21.02.2022 у судовому засіданні представник ОСОБА_1 захисник Раврик І. Д. вину в описаному правопорушенні не визнав. Пояснив, що огляд особи на виявлення стану сп`яніння проводився із порушенням вимог статті 266 КУпАП. ОСОБА_1 21.11.2021 дійсно керував транспортним засобом. На місці зупинки транспортного засобу він відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння. Однак, на прохання ОСОБА_1 поліцейські доставили його на огляд у заклад охорони здоров`я, у якому він пройшов огляд за допомогою спеціального приладу. Проте відмовився здавати зразок біологічного середовища, тобто кров. Оскільки відповідно до вимог частини 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України і МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язкове. Тобто проведення лабораторних досліджень на виявлення стану алкогольного сп`яніння не є обов`язковим. Водночас ОСОБА_1 у приміщенні медичного закладу пройшов огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, у якого було виявлено 1,72 проміле. Проте, поліцейські щодо особи склали протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначили, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР., що не відповідає дійсності. Крім цього, просив взяти до уваги той факт, що ОСОБА_1 працює в ДСНС водієм. Оскільки на цей час в Україні введений воєнний стан, його робота необхідна для виконання функцій ДСНС. Просив провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення та неналежністю доказів.

З оглянутого відеозапису у судовому засіданні установлено, що особі повідомили про наявність ознак алкогольного сп`яніння та пропонують пройти огляд на виявлення стану такого сп`яніння. Особа погоджується пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Надалі відмовляється від такого проходження. Поліцейські пропонують особі пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Спочатку ОСОБА_1 не бажає їхати у медичний заклад для проходження огляду. Поліцейські роз`яснюють процедуру відмови від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння. На другому відео відображено, як ОСОБА_1 кудись телефонує. На третьому відео зазначено, що на місці зупинки транспортного засобу знаходяться свідки. Однак особа не бажає проходити огляд. На четвертому відео особа погодилась на проходження огляду у медичному закладі. На п`ятому відео відображено, що ОСОБА_1 пробує щось купити в аптеці. Надалі працівник медичного закладу надав ОСОБА_1 для продуву спеціальний прилад, який особа продула. Показник 1,72 %. На шостому відео підтверджено, що особа відмовилась від здачі крові проходження огляду. Поліцейські оголошують процесуальні права. Відмовляється від отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У судовому засіданні 28.03.2022 захисник справу просив закрити, оскільки вважає, що протокол складений з порушенням через вказівку на порушення ОСОБА_1 саме п. 2.5 ПДР України, тоді як останній медичний огляд на стан сп`яніння пройшов у медичному закладі за допомогою спеціального технічного пристрою, що відображено і у довідці лікаря.

Надаючи правову оцінку наявним у справі матеріалам, поясненням представника особи, суддя виходить з такого.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Таким чином, згідно з Конституцією України та рішеннями Європейського суду з прав людини винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумними сумнівами. Усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суддя зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх допустимості і належності.

Водночас КУпАП не визначає поняття належності доказів, однак належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК України).

Отже, особа не може бути притягнута до відповідальності на підставі неналежних доказів, а наявні докази повинні виключати будь-які розумні сумніви щодо винуватості особи.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При цьому відповідно до вимог пункту 2.9 «А» ПДР України водієві заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з частиною 1 статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена також за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Таким чином, не дивлячись на однаковий вид стягнення та кваліфікацію діянь особи саме за частиною першою статті 130 КУпАП, суть і зміст об`єктивної сторони під час порушення особою пункту 2.5 ПДР України та пункту 2.9 «а» ПДР України різняться. Так, у першому випадку особу може бути притягнуто до відповідальності саме за відмову від проходження відповідного огляду на законну вимогу поліцейського, а в іншому за факт керування транспортним засобом у стані алкогольного (чи іншого) сп`яніння.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно з статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно зі статтею 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до змісту довідки лікаря КНП «Галицька лікарня», яка знаходиться у матеріалах справи, 21.11.2021 о 01 годині 00 хвилин на огляд виявлення стану алкогольного сп`янінні у медичний заклад був направлений ОСОБА_1 . Особа о 01 годині 30 хвилин була оглянута лікарем, у якого виявлено 1,72 проміле алкоголю. Від здачі зразків крові і огляду наркотичного сп`яніння відмовився.

Ці ж обставини підтверджуються і відеозаписами працівників поліції, поясненнями самого ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Таким чином, особа пройшла огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Проте, поліцейські здійснили неправильну кваліфікацію пред`явленого обвинувачення особі. Зокрема, у протоколі від 21.11.2021 зазначили про порушення п. 2.5 ПДР України, а не п. 2.9 «А» ПДР.

Оцінивши усі наявні у справі матеріали, заслухавши пояснення представника особи, доходжу висновку про те, що наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, не доведено належними та допустимими доказами з огляду на таке.

Відповідно до вимог пункту 7 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України і МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язкове.

Тобто, проведення лабораторних досліджень є обов`язковим саме для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, але не на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

При цьому згідно з даними протоколу працівники поліції, виходячи із зовнішніх ознак ОСОБА_1 , пропонували особі пройти огляд саме на визначення стану алкогольного сп`яніння, а не будь-якого іншого. Іншими словами, потреба відбирати зразки крові (біологічного матеріалу) для визначення стану алкогольного сп`яніння була відсутня, а ОСОБА_1 , фактично, пройшов такий огляд за допомогою спеціального технічного приладу. За результатами огляду було установлено перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням саме пункту 2.9 «а» ПДР України, а не 2.5 ПРД України, як помилково кваліфіковано у протоколі.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо.

При цьому, суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту.

Досліджуючи всі наявні докази, суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеня підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Оцінка вказаних доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суддя не може перебирати на себе функції обвинувачення та вчиняти процесуальні дії, які за законом покладено на відповідну уповноважену особу, яка висуває обвинувачення, складаючи протокол про адміністративне правопорушення.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

ЄСПЛ наголошує, що у разі самостійного визначення кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладену практику ЄСПЛ суддя під час розгляду справ про адміністративні правопорушення позбавлений можливості самостійно уточнювати (здійснювати) кваліфікацію діяння особи, стосовно якої розглядається справа.

Отже, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, який є основним джерелом доказів, складено всупереч фактичним обставинам справи і здійснена у ньому кваліфікація діяння особи є неправильною, то такий протокол про адміністративне правопорушення від 21.11.2021 № 244883 складено з порушенням вимог чинного законодавства, тому не визнаю його належним доказом у цій справі.

Окремо звертаю увагу на те, що саме працівники поліції не виконали обов`язок, покладений на них частиною 2 статті 251 КУпАП щодо збирання та надання суду належних і допустимих доказів наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 УпАП.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, у зв`язку з порушенням саме пункту 2.5 ПДР України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, провадження у справі щодо ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП необхідно закрити за відсутністю доказів наявності у діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 130, 247, 266, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її прийняття.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ