Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/188/22 Головуючий у суді І-ї інстанції Кавун Т. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Кабанова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2022 року.Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Кабанова В.В., розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Гуцул М.С. на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18.05.2022, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, паспорт № НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18.05.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Також стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 496 грн 20 коп.

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 07.03.2022 року о 13 год 50 хв в м. Мала Виска Кіровоградської області по вул. Кондратюка, керував автомобілем ВАЗ 21101 д/н НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушена мова, виражене тримтіння пальців), від проходження огляду на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" та в умовах лікарні відмовився в присутності двох свідків, тобто, скоїв адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Гуцул М.С. подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову постанову в частині оскаржуваних вимог, а саме закрити вказану справу у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 не погоджується з постановою суду першої інстанції, оскільки судом не перевірені обставини вчинення адміністративного правопорушення та данні, які мають значення для вирішення справи. Зокрема, не надано належної оцінки поясненням свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Суд взяв до уваги пояснення, які складені працівниками поліції без перевірки їх правдивості шляхом допиту в судовому засіданні.

Також судом не враховано, що в матеріалах справи відсутнє відео з бодікамер працівників патрульної поліції, якими складено вказаний протокол та зафіксовано в рапорті, що така відео зйомка проводилась, але у зв`язку із технічною не справністю відсутнє, тобто момент керування ОСОБА_2 автомобілем не зафіксований, що дає підставу вважати що останній не керував ТЗ в стані алкогольного сп`яніння, як і пояснив суду.

Також судом не надано належної оцінки поясненням даним у судовому засіданні ОСОБА_1 , який пояснив, що він не заперечує, щодо факту вживання ним алкоголю, але заперечує, що в стані алкогольного сп`яніння був учасником дорожнього руху, тобто керував транспортним засобом. З даного приводу надав суду детальні пояснення. Щодо відмови від проходження медичного огляду відмовився так як не заперечував і не заперечує, що вживав алкоголь. Але категорично заперечує, що в стані алкогольного сп`яніння перебував за кермом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах адвоката Гуцул М.С., дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 251 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, вирішуючи дану справу, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги зазначених вище норм та положень ст.ст.245, 252 КУПАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом та прийшов до помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Згідно вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порушення цих вимог та керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Так з постанови суду слідує, що висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується та підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків.

Однак, зазначені докази, на думку апеляційного суду не доводять наявності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 з огляду на наступне.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що 07.03.2022 року приїхав до свого кума, однак його не було вдома. Зателефонувавши до кума, він дізнався, що він скоро повернеться, а тому пройшов до приміщення його літньої кухні, де вживав горілку, під час очікування. Вжив 200 грамів, почув якийсь крик на вулиці, коли вийшов з приміщення літньої кухні то побачив ОСОБА_5 , який сварився на його адресу, адже він припаркував свій автомобіль таким чином, що він перешкоджав виїзду транспортного засобу ОСОБА_5 . Пояснивши ОСОБА_6 , що він не може прибрати своє авто, оскільки вживав спиртні напої. Між ним та ОСОБА_7 виникла сварка, останній викликав працівників поліції. Зазначив, що в стані алкогольного сп`яніння не керував транспортним засобом, а пройти огляд на визначення алкогольного сп`яніння відмовився, оскільки розумів, що на той час, перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Поліцейський СРПП ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП Перепелиця В.Г. зазначив, що відбирав пояснення у свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Під час патрулювання міста надійшов дзвінок на мобільний телефон патрульного ОСОБА_8 , що авто марки ВАЗ 21101 порушує ПДР. Під`їхавши на зазначене місце авто стояло на подвір`ї, ОСОБА_1 знаходився в авто. Тільки з пояснень свідків стало відомо, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. ОСОБА_1 пояснив, що між ним та свідком ОСОБА_3 стався конфлікт. Відео з боді-каму не було долучено до матеріалів, оскільки в період воєнного стану зйомка заборонена керівництвом. Зазначив, що авто ОСОБА_1 заважало іншим автомобілям, проте заборонних знаків щодо паркування транспортних засобів не було. Вказав, що не замінили свідка ОСОБА_3 іншою особою, знаючи, що між ним та ОСОБА_1 є конфлікт та він є заінтересованою особою, задля недопущення виправлень в поясненні та протоколі.

В судовому засіданні апеляційного суду адвокатом Гуцул М. було надано відповідь на запит начальника ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області підполковника поліції Мосіюк І. стосовно надання інформації про надходження до відділу Маловисківського ВП 07.03.2022 будь-яких звернень на незаконні дії ОСОБА_1 . Відповідно до листа, будь-якого повідомлення по вказаному адвокатом факту до ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області не надходило та не зареєстровано в ЖЄО ВП №1 Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області.

З матеріалів адміністративної справи, а саме з протоколу про адміністративного правопорушення серії ОБ №055733 від 07.03.2022 вбачається, що 07.03.2022 року о 13 год 50 хв. в м. Мала Виска Кіровоградської області по вул. Кондратюка, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21101 д/н НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушена мова, виражене тримтіння пальців), від проходження огляду на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" та в умовах лікарні відмовився в присутності двох свідків, тобто, скоїв адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , доданих до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 055733 вбачається, що вони були свідками як 07.03.2022 року ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" та від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння в умовах лікарні також відмовився.

Апеляційний суд зазначає, що в даних поясненнях свідків відсутні засоби зв`язку та номера мобільних телефонів, що унеможливлюють виклик останніх в судове засідання для надання показань.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Судом враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія» .

Так, у своєму рішенні від 15.03.2019 ВС у справі №686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Судом враховується, що в матеріалах справи відсутні в повному обсязі докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт порушення водієм правил дорожнього руху і як наслідок його законне зупинення за таке порушення.

Апеляційний суд зазначає, що між показаннями працівника поліції, наданими в судовому засіданні та долученими матеріалами рапорту поліцейського Гаянського А. вбачаються розбіжності. Так в судовому засіданні поліцейський Перепелиця В.Г. зазначив, що відео не фіксувалося, оскільки в період воєнного стану заборонено ведення зйомки. В матеріалах справи відсутній будь-який наказ чи розпорядження на підтвердження зазначеного.

Відповідно до рапорту поліцейського Гаянського А. зазначено, що під час складання адмін. Матеріалів відносно ОСОБА_1 у зв`язку з технічною несправністю відсутнє відео з бодікамери.

Також, апеляційний суд зауважує, що п. 7 розділу IX Інструкції №1395 від 07.11.2015 передбачено, що при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, не можуть бути залучені як свідки особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Аналогічні вимоги зазначено і у пункті 6 розділу 2 Інструкції №1452/735 від 09.11.2015.

Проте, під час апеляційного розгляду даної справи встановлено, що у протоколі серії ОБ №055733 від 07.03.2022 вбачається, що 07.03.2022 року про адміністративне правопорушення складеного стосовно ОСОБА_1 , свідками зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.1).

Як вбачається зі змісту показань ОСОБА_1 наданих в судовому засіданні між ним та ОСОБА_3 виникла конфліктна ситуація з приводу припар кованого авто ОСОБА_1 , який заважав проїзду ОСОБА_3 , що в подальшому переросло в бійку та виклику останнім працівників поліції.

Поліцейський СРПП ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП Перепелиця В.Г. підтвердив, що знав про конфлікту ситуацію ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

З письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , доданих до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 055733 вбачається, що останній був свідком як 07.03.2022 року ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" та від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння в умовах лікарні також відмовився.

Тобто, з цих пояснень вбачається, що свідком у даній справі залучено осіб, щодо неупередженості яких є сумніви, оскільки з останніми у ОСОБА_1 сталася конфліктна ситуація пов`язана із паркуванням автомобіля ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд вважає необхідним визнати, що проведення огляду на визначення стану алкогольного спяніння щодо ОСОБА_1 працівником поліції проведено з порушенням встановленої процедури огляду, що визначена Інструкціями №1452/735 та № 1395.

Слід вказати на те, що докази на які посилається суд першої інстанції є безпідставними, недоведеними, оскільки грунтуються на припущеннях.

Згідно ч. 3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, вважаю, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на його користь.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 285, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Гуцул М.С. задовольнити.

Постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18.05.2022 щодо ОСОБА_1 за ч.1 с.130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП узв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: ( підпис )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду В.В. Кабанова