Справа № 503/729/22
Провадження №3/503/597/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП,

встановив:

02 липня 2022 року складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 300385, згідно змісту якого ОСОБА_1 в порушення вимог ч.2 ст. 150 СК України не належним чином виконує свої батьківські обов`язки по забезпеченню необхідних умов для виховання та неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 06.06.2022 року близько 22.30 годині на АДРЕСА_3 висловлювався на адресу родини ОСОБА_3 нецензурною лайкою, голосно кричав, кидався щебнем, розбудив інших громадян в пізній час, порушивши нормальні умови їх життя. Чим порушив громадський порядок та спокій громадян та тим самим скоїв адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП, не досягши віку настання адміністративної відповідальності шістнадцяти років, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.3 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнала та розкаялася у вчиненому правопорушенні зазначивши, що визнає зазначені вище обставини, окрім того, що її син кидався щебнем, оскільки довіряє розповіді свого сина, згідно якої цієї події не було. При цьому, суд роз`яснив ОСОБА_1 її право просити суд викликати в судове засідання свідків для їх допиту, але вона цим правом не скористалась. Також зазначила, що провела з сином виховну бесіду і зробили з ним відповідні висновки, що останньому непотрібно було приєднуватись до групи людей із сумнівними намірами. Крім того, відзначила, що не працює, але отримує дохід від виконання робіт за цивільно правовою угодою в розмірі 9000 грн на місяць, має на утриманні одну дитину та не має інвалідності.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Частина 3 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 1734 -цього Кодексу.

При цьому, ст. 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана сукупністю доказів, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення дослідженими судом під час судового розгляду, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 300385 від 02.07.2022 року (а.с.2), який підписаний ОСОБА_1 без яких-небудь заперечень щодо викладених у ньому обставини та із зазначенням у графі пояснень по суті порушення того, що остання згодна з складеним щодо неї протоколом, а також зазначенням того, що в майбутньому вона буде краще займатися вихованням сина;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 08.06.2022 року (а.с.10-11) , в яких останнім було зазначено, що ОСОБА_5 був присутнім серед групи осіб, яка разом з ним прийшла до будинку за місцем проживання родини ромів ( ОСОБА_3 ) для з`ясування з ними стосунків, та в подальшому у ході конфлікту почала кидати камінням в сторону членів згаданої родини;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6 від 16.06.2022 року (а.с.12-13), в яких останнім було зазначено, що ОСОБА_5 приєднався до групи осіб, яка йшла для з`ясування стосунків до будинку, де проживає родина ромів, та в ході подальшого конфлікту голосно викрикували висловлювання нецензурною лайкою, а в подальшому ОСОБА_5 , разом з іншими почав кидати в членів родини ромів щебнем;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_7 від 08.06.2022 року (а.с.6), в яких остання відзначила, що до будинку, де вона проживає разом зі своєю родиною, прийшла група осіб, серед якої був ОСОБА_5 , і під час виниклого у подальшому конфлікту останній , разом з іншими, кидався битися, кричали, обзивали непристойним визначенням, висловлювалися нецензурною лайкою та кидали в неї і членів її родини щебнем;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_8 від 21.06.2022 року (а.с.9) , в яких остання відзначила, що проживає поряд з родиною ромів і на час вище вказаної події спала у себе в дома, але прокинулась почувши гучні крики, нецензурну лайку та погрози, які лунали чоловічими голосами, зокрема підлітків, ззовні;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_9 від 21.06.2022 року (а.с.8), в яких остання відзначила, що проживає поряд з родиною ромів до яких прийшла чисельна група осіб і почали з ними з`ясовувати стосунки під час яких було чутно нецензурну лайку;

- письмовими поясненнями неповнолітнього свідка ОСОБА_2 від 02.06.2022 року (а.с.4), наданими ним в присутності свого законного представника матері ОСОБА_1 , в якому ним підтверджено той факт, що Він долучився до групиосіб, яка йшла до будинку за місцем проживання родини ромів ( ОСОБА_3 ) для з`ясування з ними стосунків;

- поясненнями самої ОСОБА_1 , як тими, що були надані нею усно в судовому засіданні під час судового розгляду так і тими, що були надані нею письмово 02.06.2022 року (а.с.4), в яких остання відзначила, що з обставин повідомлених їй працівниками поліції та її сином ОСОБА_2 їй відомо про те, що останній пішов разом з групоюосіб, яка йшла до будинку за місцем проживання родини ромів ( ОСОБА_3 ) для з`ясування з ними стосунків, а також про те, що тікаючи з того місця події кидалися щебнем.

При цьому, письмові пояснення свідка ОСОБА_10 від 21.06.2022 року (а.с.7), суд не приймає як доказ на підтвердження вини та про обставини події, оскільки остання не була очевидцем події і, згідно змісту самих її письмових пояснень, про неї їй стало відомо виключно зі слів іншої особи, пояснення якої не отримано та/або не долучене до матеріалів справи про адміністративне правопорушення при її оформленні.

В свою чергу заперечення ОСОБА_1 щодо обставини кидання її сином щебнем під час події в цілому не впливає на визнання останньою своєї вини у вчиненні вищевказаного правопорушення та самого її критичного ставлення до діяння свого сина, про що свідчать пояснення надані нею усно в судовому засіданні під час судового розгляду. Водночас із цим ОСОБА_1 не надала доказів на спростування обставини викладеної в протоколі про адміністративне правопорушення щодо кидання її сином щебнем під час події та, після роз`яснення судом відповідного права, не заявляла клопотань про забезпечення доказів, зокрема шляхом виклику для допиту свідків. При цьому, суд позбавлений можливості за власною ініціативою здійснювати збір доказів з урахуванням принципів диспозитивності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів.

Суд додатково зауважує, що приймає до уваги критичне ставлення ОСОБА_1 до діяння свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 та позитивний характер висновків зроблених нею з наслідків зазначеного діяння.

Відповідно до положень ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, у відповідності до положень ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022 і від 17.05.2022 року № 341/2022, які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX і 22.05.2022 року № 2263-IX.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня її вини, майнового стану, визнаючи обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративні правопорушення щире розкаяння винної, а обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, вчинення останнього в умовах воєнного стану, і беручи до уваги, що вчинене адміністративне правопорушення можливо визнати малозначним, суд вважає за необхідне звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно вимог ч.2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи. У зв`язку з чим суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. 22, 23, 33-35, 184 ч.3, 213, 221, 246, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП, і обмежитись оголошенням їй усного зауваження.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко