Справа № 307/1827/22
Провадження № 3/307/836/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2022 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Бряник М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №026713 вбачається, що 5.06.2022 року, о 23.31 год. ОСОБА_1 в смт. Буштино по вулиці Головній, керувала транспортним засобом, марки "Вольцваген", державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, виражене термтіння пальців рук, поведінка, що не відповідала обстановці та відмовилася від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася та про причини неявки, не повідомила.

Захисник Іванова А.П., під час розгляду справи заперечила вину ОСОБА_1 та просила закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП посилаючись на викладені письмово в клопотанні доводи.

Як підставу для закриття провадження у справі, захисник зазначила, що під час зупинки транспортного засобу поліцейський не назвав своє прізвище та ініціалів, не роз`яснив ОСОБА_1 права передбачені ст. 268 КУпАП та не залучив до оформлення матеріалів, як того передбачає інструкція, двох свідків.

Зауважила, що до протоколу внесено відомості про роз`яснення ОСОБА_1 прав передбачених ст. 268 КУпАП, однак відео не містить відображення, вчинення цих дій поліцейським. На незаконність складення протоколу, звертає увагу на той факт, що ОСОБА_1 не було відсторонення від керування транспортним засобом, як особу, яка мала ознаки стану алкогольного сп`яніння, а натомість їй дозволено продовжити рух після оформлення матеріалів.

Стосовно виявлених у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, такі на її думку є надуманими, що підтверджується їх розбіжністю між зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті поліцейського.

Звертала увагу на той факт, що на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 неодноразово погоджувалася, однак поліцейський підбурював останню, щоб та відмовилася від проходження такого огляду.

Заслухавши пояснення захисника Іванової А.П., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно з положеннями статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно дост. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до виписаних у ст. ст.252, 254, 255 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення це - офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З наведеного слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Пункт 2.5.Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за даною статтею настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП.

Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, проводиться у відповідності до розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395 та вимог норм КУпАП.

Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена Наказом МВС України. МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом Інструкція) - визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до п.2 та п. 3 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п 6. розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Розділом ІІ Інструкції визначено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, згідно з яким: 1) за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання) 3) поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки; 4) огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції; 5) перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки; 6) огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до вимог п.3 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказам МВС України від 07.11.2015 року №1395, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (зі змінами).

Відповідно до п. 6 Порядку від 17 грудня 2008 року за №1103 та п. 7 Розділу І. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

І лише у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, як це передбачено п. 8 Порядку від 17 грудня 2008 року за №1103 та п. 6 Розділу ІХ Інструкції від 07.11.2015 року № 1395, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Проте, як встановлено під час судового розгляду, зазначені вимоги поліцейським не дотримані, оскільки ні з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №026713 від 5 червня 2022 року, ні з доданих до нього матеріалів, неможливо встановити, що ОСОБА_1 , пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, та така відмовилася від проходження такого огляду.

Вказане також підтверджується доданим до протоколу відеозаписом з місця події, відтворення якого, у повній мірі підтвердило пояснення захиника ОСОБА_1 надані під час розгляду справи, стосовно того, що ОСОБА_1 погоджувався на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки.

Так з дослідженого під час розгляду справи відеозапису, вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово, а саме чотири рази (на 23:38:44, 23:38:50:, 23:40:00, 23:41:00 хвилинах відеозапису) запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Також з цього відеозапису вбачається, що на надані працівником пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (на 23:38:44 та 23:38:50 год. відеозапису) ОСОБА_1 погодилася пройти такий огляд, озвучивши: «Я готова пройти огляд» (23:39:15). Однак як вбачається з відеозапису, після надання такої згоди, жодних приладів для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, водію ОСОБА_1 предявлено не було.

На наступну, повторну пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ( 23:40:17 хвилина відеозапису), водій повторно погоджується пройти такий огляд, озвучивши: « Так, я можу пройти такий огляд». Однак знову ж таки, жодних приладів для проходженя огляду на визначення ступеню алкогольного сп`яніння, як вбачається з відеозапису, поліцеський не надає.

Продовжуючи пропонувати пройти огляд, поліцейський жодного разу спеціального приладу не надав та не роз`яснюючи наслідків відмови від проходження огляду на визначення ступеню алкогольного сп`яніння на запитання водія: « Ви мені рекомендуєте пройти такий огляд?» не роз`яснив обов`язок згідно пунку 2.5 Правил дорожнього руху його пройти, на запитання водія: «Для чого, я повинна пройти огляд?» відповів: «Що лише Ви маєте прийняти рішення».

Таким чином, вважаю, що доводи захисника викладені в письмовому клопотання про закриття провадження у справі, щодо спонукання водія проходити чи не проходити огляд на стан сп`яніння було підбуренням поліцеськими з посиланням на (відеозапис 23:41:17- 23:41:21 хв.) де зафіксовано поліцеського «На скільки Я Вас розумію, Ви не бажєте проходити тест, так? При цьому водій зазначила, що готова пройти огляд (23:39:10 год), заслуговують на увагу.

З вказаного відеозапису також не можливо встановити, що після наданої ОСОБА_1 згоди пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер», такий фактично застосовувався та був наявний у поліцейського на місці події.

Відмову ОСОБА_1 , на чергову пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, після того, як остання двічі підряд, без сумніву погоджувалася пройти такий огляд на місці, і при цьому жодного разу їй не надавався спеціальний прилад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, слід оцінювати як спонукання водія до надання нею відмови.

Заслуговують на увагу також і доводи захисника в частині розбіжностей викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті поліцейського про наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння. Так як вбачається з протоколу, такими ознаками, поліцейським зазначено: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідала обстановці. При цьому з рапорту інспектра СРПП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській обалсті ст. лейтенанта поліції Корнута П., яким складено протокол, вбачається, що під час розмови у ОСОБА_1 були виявлені зовсім інші ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода та запах алкоголю з порожнини рота.

Також, не зрозумілою є відсутність у матеріалах справи даних про відсторонення водія від керування автомобілем, яке повинно було бути здійснено в порядку передбаченому ст. 265-2 КУпАП.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_1 , на місці зупинки транспортного засобу було запропоновано пройти медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також те, що остання відмовилася від його проходження до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах

З огляду на викладене суд вважає, що наведені протиріччя та неузгодженість у своїй сукупності не дає суду підстав дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 , поза розумним сумнівом.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsarv. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості розповсюджується також при доведенні винуватості у справах про адміністративні правопорушення.

Згідно із частиною 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Виходячи з конституційного принципу презумпції невинності, суд має тлумачити недостатньо обґрунтовані обставини на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Враховуючи наведене, факт відмови ОСОБА_1 , від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку встановлений не був. Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена належними і допустимими доказами.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Враховуючи, викладене, приходжу до висновку, що справа про адміністративне правопорушення у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд на протязі десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя М.М. Бряник