Справа № 352/1281/22
Провадження № 3/352/929/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 рокум. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Олійник М.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №125994 від 03 серпня 2022 року, ОСОБА_1 03 серпня 2022 року в 12 год 40 хв керуючи транспортним засобом KIA, номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі Н-10 91+105м, поблизу с. Угринів, блокпост №7, виїжджаючи з другорядної дороги, не надав перевагу в русі транспортному засобу Тесла, номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнав. Вказав, що на перехресті доріг, де трапилась ДТП, знаходиться блокпост, на якому встановлено знаки, з його сторони 3.29 «Обмеження швидкості 5 км/год» та з сторони в напрямку по якому рухався транспортний засіб Тесла 3.41 «Контроль». Зазначив, що водій транспортного засобу Тесла приблизившись до перехрестя доріг, на якому посередині стояв його транспортний засіб KIA пропускаючи автомобілі, що рухались в зустрічному відносно транспортного засобу Тесла напрямку руху, порушуючи п. 16.12, 12.1, 12.3 та вимоги знаку 3.41 ПДР України, не надала дорогу його автомобілю KIA, і скерувала автомобіль Тесла у просвіт дороги між автомобілем КІА та зустрічною їй смугою руху. Він надавши дорогу автомобілям, які рухались по перехрестю та наближались до нього праворуч, вирішив закінчити маневр повороту ліворуч зрушив автомобіль з місця, однак побачивши, що з ліва до нього швидко наближається автомобіль Тесла зупинив транспортний засіб. Зазначає, що водій автомобіля Тесла не зупинившись на вимогу знаку 3.41 та не надавши переваги його транспортному засобу, що рухався праворуч від неї. В подальшому скерувала автомобіль Тесла на зустрічну їй смугу руху частково виїхавши на неї до половини ширини її автомобіля та допустила наїзд на його транспортний засіб КІА. Наїзд стався у виді тертя правою задньою дверкою автомобіля Тесла і правим кутом переднього бампера автомобіля КІА. Так як ДТП було з вини водія автомобіля Тесла ним було викликано працівників поліції, дії яких в подальшому він вважав неправомірними через складання протоколу на нього та викликав на місце ДТП СОГ. Вказує, що інспектори поліції намагаючись виправдати дії водія автомобіля Тесла ОСОБА_2 , на титульному аркуші вказали місце його реєстрації, а не проживання відповідно до довідки внутрішньо-переміщеної особи, через що він не отримав повістки суду. Також, зазначив, що копія протоколу про адміністративне правопорушення, яка йому надана, є нечитабельною. У здійсненні фотографування інших матеріалів йому було відмовлено, його зауваження щодо відсутності в схемі місця ДТП знаків встановлених на блокпості 3.29 та 3.41 ПДР України не взялися до уваги. Крім того вказав, що у ВП №1 (м. Тисмениця) йому не надано можливості ознайомитися з матеріалами справи.

Вважає, що в протоколі не відображено, що дорога по якій він рухався є другорядною, а отже водій транспортного засобу Тесла не мала переваги в русі. Він їхав з допустимою знаком 3.29 ПДР України швидкістю, а водій ОСОБА_2 не виконала вимоги знаку 3.41 «Контроль», а саме не зупинилась. Вважає, що його дії відповідають вимогам п. 16.13 ПДР України. Крім того, в схемі місця ДТП не вказано дорожнього знаку «Головна дорога» та розміру ділянок з різним станом дорожнього покриття, що вказує на рівнозначність доріг на перехресті. А вказівка щодо знаходження автомобіля Тесла на зустрічній смузі руху пояснює, що ОСОБА_2 намагалась об`їхати стоячий автомобіль КІА по зустрічній смузі руху.

Вказав, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вірно вказана потерпіла внаслідок ДТП ОСОБА_2 замість власниці автомобіля ОСОБА_3 .

За клопотанням ОСОБА_1 , була допитана свідок ОСОБА_4 , яка пояснила, що 3 серпня 2022 року вона їхала з чоловіком і на перехресті біля села Угринів, при повороті ліворуч, її чоловік зупинив автомобіль, щоб пропустити машини, що їхали праворуч. В цей момент об їхню машину ударилася ОСОБА_5 .

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до такого висновку.

Згідно з ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.124 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила дорожнього руху та є обов`язковими для виконання.

В протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції зазначено про порушення ОСОБА_1 вимог пункту 16.11 Правил дорожнього руху України, згідно з яким на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

На доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення працівником поліції до протоколу долучено схему місця ДТП, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , витяг з журналу реєстрації ЄО.

Згідно з п. 1 розділу IX Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124КУпАП Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом №1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі- Інструкція) у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Так, з пояснень учасників ДТП не можливо встановити факт порушення ОСОБА_1 п. 16.11 ПДР України. Витяг з журналу реєстрації ЄО не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Відповідно до абз. 5 п. 3 Розділу І Загальні положення Інструкції схема місця дорожньо-транспортної пригоди - графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об`єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, яке оформлюється з дотриманням вимог цієї Інструкції на місці пригоди і підписується її учасниками.

Згідно з п. 4 розділу IX Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП Інструкції на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти: 1) ділянка дороги, на якій сталась ДТП; 2) сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; 3) транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; 4) сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; 5) інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; 6) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; 7) ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; 8) ширина тротуарів, узбіччя; 9) розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; 10) розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; 11) розташування дорожньої розмітки; 12) розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху; 13) розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду.

Так, схема місця ДТП, яка додана до матеріалів справи, не містить даних про серію та номер протоколу про адміністративне правопорушення до якого вона додається, у ній не вказано розташування дорожніх знаків, зокрема знаків пріоритету, на підтвердженні того, що вказане перехрестя дійсно є перехрестям нерівнозначних доріг, отже суд не може визнати вказану схему в якості належного доказу порушення водієм ОСОБА_1 .16.11 ПДР України.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

З урахуванням вищевказаного, судом було встановлено, що схема місця ДТП складена з порушеннями та не відповідає вимогам чинного законодавства.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 03 серпня 2022 року серії ААД №125994 не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 п. 16.11 ПДР України визначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки вказані обставини не знайшли свого підтвердження при розгляді справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Крім того суд враховує, що обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, є складовою презумції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

При цьому слід зазначити, що розглядаючи адміністративні матеріали, які направлені до суду з метою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності і які визнані органом, що їх направляє достатніми для досягнення поставленої мети, суд не може вийти за межі обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Таким чином, надані органом поліції матеріали суд визнає недостатніми для підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованого правопорушення, а отже, керуючись фундаментальним принципом презумпції невинуватості та вимогами п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі з причини відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 124, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Максим ОЛІЙНИК