ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7267/22
провадження № 3/753/3618/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2022 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Гусак О.С., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , займає посаду стрілець 3-го відділення охорони 2-го взводу охорони роти охорони, військова частина НОМЕР_1, за ч. 2 ст. 172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

19 липня 2022 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності стрільця 3-го відділення охорони 2-го взводу охорони роти охорони ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, 15 липня 2022 року близько 12 год. перебуваючи безпосередньо на місці несення служби, на технічній території військової частини НОМЕР_1, стрілець 3-го відділення 2-го взводу охорони роти охорони солдата ОСОБА_1 було виявлено його мобільний телефон марки Redmi Note 7 з функцією фото-, відео- та аудіоінформації та виходом в мережу Інтернет. У своїх поясненнях солдат ОСОБА_1 зазначає, що 15 липня 2022 року заступив у добовий наряд днювальним технічної території військової частини НОМЕР_1, свідомо знехтувавши вимогами статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, користувався своїм мобільним телефоном, допоки черговий технічної території старший сержант ОСОБА_2 не вилучив даний телефон.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненому правопорушенні визнав, не заперечував того, що дійсно користувався стільниковим телефоном всупереч інструкції, зазначив, що телефон йому був необхідний для підтримання зв`язку з хворою матір`ю.

Дослідивши матеріали справи, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні повністю доведена матеріалами справи, а саме: рапортом, поясненнями та зібраними у справі матеріалами.

Частина друга статті 172-10 КУпАП передбачає відповідальність, за відмову від виконання законних вимог командира (начальника) вчинену в умовах особливого періоду та тягне за собою накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14 липня 2020 року № 249 «Інструкція зі зберігання і користування особовим складом військової частини НОМЕР_1 засобами стільникового зв`язку та іншими електронним засобами» п. 1.4. перебування особового складу військової частини та інших осіб з засобами стільникового зв`язку та не зареєстрованими іншими електронними засобами на об`єктах інформаційної діяльності заборонена. П. 2.1. дозволяється користуватись засобами стільникового зв`язку без функцій запису фото, відео та аудіоінформації, визначення геолокації та функції підключення до мережі Інтернет у визначених командиром військової частини місцях, також дозволяється користуватись ЗСЗ та ІЕЗ з функціями криптографічного захисту інформації, порядок користування яких визначається окремими інструкціями.

Відповідно до статті першої Закону України «Про Оборону України» та статті першої Закону України «Про мобілізаційну підготовку», особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію. Указом Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Верховною Радою України, з 18 березня 2014 року в Україні оголошено часткову мобілізацію , тобто розпочався особливий період. Відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року №15 «Про часткову мобілізацію», затвердженого законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 15 січня 2015 року, термін дії особливого періоду продовжений. Тобто, на теперішній час, на всій території України діє особливий період.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено про оголошення та проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 було продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 18 квітня 2022 року на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року на 90 діб.

Згідно із статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на порушника за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-10 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, суд врахував умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, дослідив наявну в матеріалах справи службову характеристику ОСОБА_1 , в якій вказується, що останній зарекомендував себе задовільно, при виконанні службових обов`язків останній не проявляє ініціативу, не старанний та не наполегливий, функціональні обов`язки виконує посередньо, здатний до самостійного прийняття рішення та дій, почуття обов`язку та відповідальності розвинуті слабко.

На підставі вказаного, з урахуванням особи та майнового стану правопорушника, враховуючи характер вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді мінімального розміру штрафу передбаченого санкцією ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, що, на переконання суду, є достатньою мірою відповідальності з метою виховання, а також запобіганню вчинення нових правопорушень.

Підстав для призначення правопорушнику стягнення у виді арешту з утриманням ОСОБА_1 на гауптвахті, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, суддя не вбачає.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, він підлягає звільненню від сплати судового збору.

Керуючись статтею 5 Закону України «Про судовий збір», статтями 24, 27, 33-35, 37, 38, 172-11, 221, 248, 249, 251, 252, 283, 284, 298, 299 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

п о с т а н о в и в :

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, притягнути його до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн. 00 коп.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів.

Суддя О.С. Гусак