ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2022 Справа №607/4234/22

провадження №3/607/2507/2022

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ломакін В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого головним технологом «ТАСАГРО», адреса проживання: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 20 березня 2022 року серії ААБ № 258627, 20 березня 2022 року о 19 год. 40 хв. в м. Тернополі по вул. С.Бандери, 49, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Duster», номерний знак НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» №ARHJ 0295 (повірка дійсна до 16 листопада 2022 року), на табло якого висвітило результат огляду 0,8 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судове засідання, на розгляд справи про адміністративне правопорушення не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Приймаючи до уваги вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розглядати справу у його відсутності.

24 травня 2022 року до суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 згідно яких останній просив закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що транспортним засобом він не керував.

Захисник адвокат Майка А.Б. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення посилаючись на підстави викладені ним у раніше поданому клопотанні. Так, вказує, що факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом не було, оскільки працівники патрульної поліції підійшли до транспортного засобу, який не перебував у русі, а тому, руху транспортного засобу він не здійснював, що підтверджується матеріалами справи та зафіксовано на відео, наявному в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, прийшов до висновку, що провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в частині порушення п. 2.9 (а) ПДР України, особою, яка складала протокол про таке порушення серії ААБ №258627 від 20 березня 2022 року надано наступні докази: результатом тесту приладу «Drager Alcotest 6820», щодо виявлення стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 від 20 березня 2022 року, який показав результат 0,8 ‰; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 поліцейським були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, нечітка мода. Водій пройшов огляд за допомогою приладу газоаналізатора «Alcotest 6820», результат становив 0,8 ‰ з яким ОСОБА_1 погодився; свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора «Alcotest 6820» №ARHJ 0295 №12-01/10160 чинне до 16 листопада 2022 року; копію акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 20 березня 2022 року; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №125837 від 20 березня 2022 року, зі змісту якої слідує, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Вказані докази не підтверджують того, що ОСОБА_1 20 березня 2022 року о 19 год. 40 хв. керував транспортним засобом. Щодо наданого як доказ рапорту інспектора взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Станчук І., суд не може вважати його належним доказом, оскільки рапорт це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції.

Також до протоколу долучено відеозапис із нагрудних камер поліцейських, який був оглянутий в судовому засіданні. Із системного аналізу вказаного відео вбачається, що працівники поліції розпочинають спілкування з ОСОБА_1 коли автомобіль не рухається та стоїть припаркований. Працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 причини зупинки, які полягали в порушенні ним ПДР, зокрема рух транспортного засобу без увімкненого ближнього світла фар. В подальшому ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП закон пов`язує виключно з керуванням такою особою транспортним засобом, що має бути доведеним.

Слід врахувати, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто, доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п.27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №404/4467/16-а зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Згідно відеозапису з нагрудних камер поліцейських не зафіксовано рух автомобіля та його зупинка поліцейськими. Відео розпочинається в момент, коли транспортний засіб припаркований, автомобіль перебуває в нерухомому стані. Іншого відеозапису щодо керування ОСОБА_1 автомобілем не надано. Даний відеозапис підтверджує, той факт, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, автомобіль не здійснював рух.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка має бути підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як вбачається з матеріалів справи, до протоколу про адміністративне правопорушення не надано жодного доказу, який би підтверджував факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Свідок ОСОБА_2 пояснила, що 20 березня 2022 року близько 19.40 год. вона разом із ОСОБА_1 їхали автомобілем по особистих справах. Підтвердила, що за кермом автомобіля була саме вона. По дорозі вона зупинились і пішла в аптеку. На той момент автомобіль не здійснював руху та в ній перебував лише ОСОБА_1 на місці пасажира та їх малолітній син. Коли вона повернулась до транспортного засобу, то побачила працівників поліції, яким повідомила, що за кермом транспортного засобу була саме вона, а не ОСОБА_1 . Однак, поліцейські їй не повірили та розцінили її дії, як спробу ОСОБА_1 уникнути відповідальності.

Таким чином, суд вважає, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння у даному випадку відсутня.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Враховуючи усе вище викладене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.252, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяВ. Є. Ломакін