Справа № 157/563/22
Провадження №3/157/373/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Антонюк О.В., з чуастю секретаря судовго засідання Вавдіюк Т.О., поліцейського Пащука З.І., адвоката Колєсніка Б.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працевлаштований,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП України),

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 15 травня 2022 року о 00 год. 10 хв. у м. Камені-Каширському по вул. Комарова, керуючи автомобілем марки «Mercedes», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Поліцейський СРПП Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Пащук З.І. у судовому засіданні підтримав викладене ним у протоколі про адміністративне правопорушення звинувачення щодо ОСОБА_1 та пояснив, що на час зупинки ОСОБА_1 , автомобіль, яким керував останній, рухався, що підтверджується відеозаписом, з якого чітко видно, що вздовж паркану рухається автомобіль і відповідно змінюється по відношенню до паркану розташування цього автомобіля, після зупинення водія, від останнього було чути запах алкоголю з порожнини рота, а тому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального приладу, від чого ОСОБА_1 відмовився, а також було запропоновано пройти огляд у медичній установі, водій також відмовився, і така відмова виражалася у тому, що на неодноразові пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння останній не виявляв бажання проходити огляд, тривалий час постійно телефонував до когось, що йому не заборонялося, в той же час тривалий період продовжував ігнорувати пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичній установі, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було роз`яснено, що його мовчання, відсутність відповіді на питання чи буде він проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі буде розцінено як відмова його від проходження такого огляду.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав і пояснив, що на той момент, коли під`їхали службовим автомобілем працівники поліції, він не рухався автомобілем, а сидів в салоні транспортного засобу, і працівник поліції запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а він почав телефонувати до знайомих і друзів щоб порадитися, як діяти в такій ситуації, і просто просив працівників поліції почекати, при цьому акт огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці не складався, направлення до медичної установи не було, він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а лише хотів проконсультуватися.

Адвокат Колєснік Б.В. у судовому засіданні просив закрити щодо ОСОБА_1 провадження у справі у зв`язку з відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, і в обґрунтування клопотання зазначає, що з огляду на суворість санкції, звинувачення за ч. 1 ст. 130 КпАП України є кримінальним, а протокол про адміністративне правопорушення безумовно є обвинуваченням особи, і тому судовий розгляд має відповідати принципам справедливості відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнає, заперечує факт керування ним автомобілем, останній 15 травня 2022 року близько 00 год. 10 хв. перебував у салоні автомобіля, який був припаркований на узбіччі дороги, на момент під`їду поліцейського автомобіля транспортний засіб ОСОБА_1 був у статистичному стані, не був зупинений, а тому у поліцейського не було підстав вимагати пред`явлення документів на право керування автомобілем. ОСОБА_1 лише перебував в автомобілі на сидінні водія, він не керував транспортним засобом, у зв`язку з чим у подальшому оскаржив постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, яка додана до протоколу про адміністративне правопорушення, до суду, і за результатими розгляду адміністративної справи постанову скасовано. З долученого поліцейським відеозапису неможливо встановити сам факт вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, відеозаписом не зафіксовано керування останнім автомобілем. Знаходження особи за кермом транспортного засобу, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані) не є доказом вчинення нею адміністративного правопорушення, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факту керування транспортним засобом, незалежно від ввімкненого двигуна. Долученим відеозаписом не було зафіксовано факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку жодних заперечень ОСОБА_1 проти такого огляду не висловлював, а лише декілька разів просив поліцейського зачекати, поки він зателефонує до знайомого та проконсультується з даного приводу, перш ніж чинити будь-які дії, в яких він не є обізнаним. Однак інспектор поліції, не дочекавшись відповіді ОСОБА_1 розпочав складення адміністративних матеріалів за ст. 130 КпАП України, підстав для цього ще не було. Протоколом не зафіксовано жодних відомостей про номер та серію відеокамери, дату її виробництва, назву камери, на яку здійснювався відеозапис, не долучено до протоколу свідоцтво щодо технічного приладу, що не дає можливості встановити той факт, що відеозапис, який наявний у матеріалах справи, було проведено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, котрі використовуються у підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень. При цьому, наданий поліцейським відеозапис вочевидь є неповним, а це не виключає ймовірності втручання у його цілісність і ставить під обґрунтований сумнів його достовірність. Всупереч ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» та вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, не було здійснено безперервну відеофіксацію обставин складення адміністративних матеріалів. До матеріалів справи не долучено акта огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці події поліцейським такий документ не складався, що вказує на істотне порушення передбаченої законодавством процедури проведення оглядів особи на стан сп`яніння. ОСОБА_1 був фактично затриманим, однак протоколу затримання складено не було, відповідний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги про затримання не повідомлено, що в цілому свідчить про протиправність дій поліцейських. Обов`язковою передумовою направлення водія до лікувального закладу може бути або незгода водія із отриманими результатами огляду на місці або ж відмова від проходження такого огляду на місці самим поліцейським. За відсутності однієї з таких передумов порядок проведення огляду, встановлений ст. 266 КпАП України, безумовно визнається порушеним. При цьому, огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не є правом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а є її обов`язком, який тісно пов`язаний із обов`язком інспектора поліції, що здійснює оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, доставити особу на відповідне обстеження. Направлення на огляд ОСОБА_1 не відповідає вимогам Інструкції № 1363, оскільки у ньому відсутні ознаки алкогольного сп`яніння останнього. Матеріалами справи взагалі не зафіксовано відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, а поліцейський навіть не навів у протоколі, які саме дії ним були розцінено як таку. Наданий відеозапис є неналежним та недопустимим доказом, оскільки: 1) походження даного доказу є абсолютно незрозумілим - хто його виготовив, яким чином, коли та за яких обставин, чому відсутній безперервний запис подій, які мали місце після зафіксованих обставин (зокрема в частині складення адміністративних матеріалів): 2) очевидним є його неналежне процесуальне оформлення, яке полягає у відсутності будь-яких відомостей, чи є ці відеофайли оригіналами чи то є їх копія, хто та яким чином здійснював дане фіксування і долучення файлів до матеріалів провадження у справі про адміністративне правопорушення, а це, в свою пергу, не виключає ймовірності того, що працівники поліції умисно надали до суду неповний усічений файл відеозапису аби приховати неналежне виконання своїх обов`язків та факт порушення процедури проведення огляду особи на стан сп`яніння. На відеозаписі зафіксовано, що поліцейський говорить про відчуття ним запаху алкоголю з автомобіля, однак такої ознаки, як запах алкоголю з порожнини рота він не встановлював і ніде її не фіксував. Про інші ознаки в матеріалах справи навіть не згадується. Тобто, з відеозаписів чітко видно відсутність у ОСОБА_1 порушення координації рухів, порушення мови, вираженого тремтіння пальців рук, різкої зміни забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінки, що не відповідає обстановці, а наявності запаху з порожнини рота мого підзахисного інспектор навіть не перевіряв, як і не встановлював існування інших ознак. Відтак, фактично вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння не мала жодного правового підґрунтя, а отже була незаконною.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч. 1 ст. 251 КпАП України).

Статею 266 КпАП України встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що о 00 год. 10 хв. 15 травня 2022 року ОСОБА_1 , який керував автомобілем, що на час зупинки поліцейськими перебував в русі, був зупинений працівниками поліції, у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, поліцейським повідомлено водію, що від нього відчувається із салону авто запах алкоголю, а тому поліцейським було неодноразово запропоновано водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального приладу або пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 бажання пройти такий огляд не висловлював, намагався уникнути огляду, мовляв, зокрема, розберемося по людські, та йому поліцейським, з огляду на відсутність відповіді на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, було роз`яснено, що така його поведінка буде розцінена як факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі.

З відеозапису вбачається і те, що ОСОБА_1 намагався вмовити поліцейських не проводити його огляд на стан алкогольного сп`яніння, повідомляв їм, що вони ще не знають хто він такий, зазначаючи і про те, що вони надто молоді та зухвалі.

Згідно з рапортом № 2191 від 15 травня 2022 року, поліцейський Пащук повідомив до поліції 15 травня 2022 року о 00 год. 20 хв. про порушення ПДР і зупинення автомобіля «Мерседес», водій якого перебуває у нетверезому стані.

З акта огляду та тимчасового затримання транспортних засобів від 15 травня 2022 року вбачається, що поліцейським СРПП Камінь-Каширського РВП Пащуком З.І. було здійснено тимчасове затримання транспортного засобу марки «Mercedes», н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку з оформленням матеріалів за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Згідно з матеріалами справи в ОСОБА_1 наявне посвідчення водія НОМЕР_2 .

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, доведена достовірними, достатніми та допустимими доказами, що дослідженні у судовому засіданні, а тому до нього належить застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Посилання у судовому засіданні адвоката Колєсніка Б.В. на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння спростовується доданим до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписом, згідно з яким, на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичній установі, ОСОБА_1 відповіді не давав, не висловлював бажання пройти такий огляд, а тому був попереджений про те, що така поведінка буде розцінена як відмова пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичній установі.

Відеозаписом також спростовуються доводи сторони захисту і про те, що автомобіль, за кермом якого знаходився ОСОБА_1 , не рухався, адже з відеозапису вбачається, що по відношенню до паркану, автомобіль змінює місце розташування, тобто автомобіль перебуває у русі.

Зазначений відеозапис жодних сумнів не викликає, є безперервним щодо відображення обставини вчинення адміністративного правопорушення.

Відсутність протоколу адміністративного затримання ОСОБА_1 , акта огляду на стан алкогольного сп`яніння, відсутність в направленні на огляд ознак алкогольного сп`яніння не свідчить про невинуватість останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Про ознаки алкогольного сп`яніння, а саме про запах алкоголю, водій був проінформований поліцейським, про що свідчить вищезазначений відеозапис, фактичне затримання ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу було пов`язано з оформленням щодо нього матеріалів справи про адміністративне правопорушення, при цьому останній мав змогу самостійно скористатися правовою допомогою, йому були роз`яснені його права. Як водій, тобто особа, яка має посвідчення водія і керувала транспортним засобом, ОСОБА_1 обізнаний з Правилами дорожнього руху, згідно п. 2.5. яких він повинен був на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, однак намагався уникнути такого огляду.

Правова норма, згідно з якою під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису була внесена до ст. 266 КпАП України Законом України від 16 лютого 2021 року, який набрав чинності 17 березня 2021 року, в той час як Інструкція № 1452/735, на яку посилається адвокат, є підзаконним нормативно-правовим актом, що набрав чинності 13.11.2015 і на разі не містить норми, яка є у ст. 266 КпАП України, щодо застосування поліцейським під час огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння технічних засобів відеозапису.

За таких обставин, вважати, що відсутність у матеріалах акта огляду на стан алкогольного сп`яніння, відсутність у направленні на огляд відомостей про ознаки алкогольного сп`яніння свідчать про порушення поліцейським встановленого порядку проведення огляду особи, яка керує транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння, немає.

Інші доводи адвоката не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі частини другої статті 308 КпАП України у разі несплати ОСОБА_1 штрафу протягом 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягнути подвійний розмір штрафу 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О. В. Антонюк