Справа № 951/191/22
Справа № 3/951/226/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 року смт. Козова

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Братків І. І., розглянувши матеріали, які надійшли із Сектору поліцейської діяльності (смт. Козова) Бережанського відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУ Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює у ПАП «Агропросервіс», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2, ст. 183, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

21.03.2022 до Козівського районного суду Тернопільської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 616130 від 20.03.2022 з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Згідно з протоколом, 20.03.2022 близько 16 год. 00 хв. за місцем спільного проживання гр. ОСОБА_1 вчиняв домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою та нанесення ударів перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

21.03.2022 до Козівського районного суду Тернопільської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 817061 від 20.03.2022 з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_1 за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Згідно з протоколом, 20.03.2022 близько 17 год. 10 хв. в с. Купчинці по вул. Першого Травня Купчинецької ОТГ гр. ОСОБА_1 вчиняв дрібне хуліганство, що полягало у виражанні нецензурною лайкою образливо чіплявся до громадян, чим порушував громадський порядок.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

21.03.2022 до Козівського районного суду Тернопільської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 817062 від 20.03.2022 з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_1 за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Згідно з протоколом, 20.03.2022 близько 17 год. 10 хв. гр. ОСОБА_1 в с. Купчинці по вул. Першого Травня Купчинецької ОТГ не виконав неодноразове законне розпорядження вимогу про припинення правопорушення, шарпав працівників поліції, поводив себе зухвало. Гр. ОСОБА_1 вчиняв дрібне хуліганство, що полягало у виражанні нецензурною лайкою образливо чіплявся до громадян, чим порушував громадський порядок.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Козівського районного суду Тернопільської області від 22.03.2022 року справи відносно ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся.

Щодо наявності у діях ОСОБА_1 описаних у відповідних протоколах, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд зазначає таке.

Диспозиція частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.п.3, 4, 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Крім визнання вини самим ОСОБА_1 його вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, проаналізованими в судовому засіданні, які відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №616130 від 20.03.2022; електронним рапортом від 20.03.2022; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.03.2022; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 20.03.2022; висновком складеним за результатами проведення медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 від 20.03.2022, із якого вбачається, що проба позитивна результат огляду становить 1,57 %.

Доказів, які б спростовували наведені вище обставини, суду не надано.

Щодо наявності в дії ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП суд виходить такого.

Диспозицієюст. 173 КУпАП передбачена відповідальність особи за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно диспозиції статті 173 КУпАП об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії. При цьому норма ст. 173 КУпАП не дає однозначного визначення, що саме підпадає під поняття "інших подібних дій", що порушують громадський порядок і спокій громадян, та в чому саме проявляється хуліганський мотив дій особи, а тому це потребує з`ясування і конкретизації у кожній справі, яка вирішується судом.

Мотивом хуліганства є неповага до суспільства, однак причини вчинення таких дії можуть бути різні.

Тобто з об`єктивної сторони хуліганство, незалежно від виду відповідальності, характеризується порушенням громадського порядку та має бути вчинено в громадському місці, а з суб`єктивної умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Крім визнання вини самим ОСОБА_1 його вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, проаналізованими в судовому засіданні, які відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №817061 від 20.03.2022; висновком складеним за результатами проведення медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 від 20.03.2022, із якого вбачається, що проба позитивна результат огляду становить 1,57 %; відеозаписом з камер працівників поліції, яким підтверджуються відомості зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які б спростовували наведені вище обставини, суду не надано.

Крім цього, з приводу наявності в дії ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Диспозиція ст. 185 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків. Злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок.

Статтею 62 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Як встановлено в абзаці другому пункту 7 Постанови Пленуму ВСУ №8 від 26.06.92р. "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів", злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Таке ж тлумачення використав Конституційний Суд України в рішенні у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пункту 5 частини першої статті 11 Закону України "Про міліцію" (справа про строки адміністративного затримання) від 11 жовтня 2011 року № 1-28/2011 року, в якому також розкрито зміст «простої» непокори що означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

Таким чином, із аналізу вказаних нормативно-правових актів слідує, що обов`язковими ознаками, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених, законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.

Так, окрім визнання вини самим ОСОБА_1 його вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, проаналізованими в судовому засіданні, які відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №817062 від 20.03.2022; висновком складеним за результатами проведення медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 від 20.03.2022, із якого вбачається, що проба позитивна результат огляду становить 1,57 %; відеозаписом з камер працівників поліції, яким підтверджуються відомості зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які б спростовували наведені вище обставини, суду не надано.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Судом враховується, те що ОСОБА_1 вину у вчинених адміністративних правопорушеннях визнав та щиро розкаюється.

За таких обставин, зважаючи на вищевикладене, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2, ст. 173, ст. 185 КУпАП.

Пом`якшуючою обставиною є щире каяття, обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Відтак, урахуванням особи правопорушника, його сімейне та матеріальне становище, зокрема те, що він працевлаштований, характеру протиправних діянь, притягнення до адміністративної відповідальності уперше, то слід визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вказаний вид покарання суд вважає справедливим, пропорційним, достатнім і співрозмірним характеру вчиненого адміністративного правопорушення.

Також, згідно ст. 39-1 КУпАП , у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

З огляду на те, що в силу вказаної норми ст. 39-1 КУпАП направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків» є правом суду, суд при вирішенні питання про накладення стягнення на ОСОБА_1 доходить висновку про відсутність підстав для направлення його на проходження відповідної програми.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення уразі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

В зв`язку доведенням вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення також підлягає стягненню з нього судовий збір в розмірі 496,20 грн. на користь держави.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст.33-35, 173, 173-2 ч. 1, 185, 221, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ст. 173, ст. 185 КУпАП.

Призначити ОСОБА_1 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно ст. 308 КУпАП - у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Суддя І. І. Братків