ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/828/22 Справа № 202/2097/22 Суддя у 1-й інстанції - Логвіненко Т. Г. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Рижика Р.О. на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04 липня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 496,20 грн.,

за участю:

захисника Рижика Р.О.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04 липня 2022 року водій ОСОБА_1 06 травня 2022 року о 12.00 год. у м. Дніпрі по пр.Слобожанському, 4 керував транспортним засобом велосипедом Stern без номеру з явними ознакам алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю, нечітка хода. На законну вимогу пройти огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 06 травня 2022 року о 12.00 год. у м. Дніпрі по пр. Слобожанському біля С/о 404 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом велосипедом Stern без номеру, рухаючись по пр.Слобожанському, не обрав безпечної дистанції, не врахував дорожньої обстановки та боковий інтервал, чим скоїв зіткнення з транспортним засобом Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 13.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду в частині визнання ОСОБА_1 винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та провадження в цій частині закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що інспектором не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП, а тому протокол складено з істотним порушенням вимог КУпАП. Вважає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Звертає увагу, що за порушення ПДР України особами, які керують велосипедами та перебувають у стані сп`яніння, прямо передбачена відповідальність за ч.ч. 2, 3 ст. 127 КУпАП. Вказує, що у протоколі зазначено час складання 13.45 год., при цьому відповідно до відомостей з ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 був у відділенні поліції в період часу з 12.17 год. по 13.43 год.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку учасників справи, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги дійшов наступного висновку.

Згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.

Ці вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Що стосується доводів захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, слід зазначити наступне.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено два види об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; відеозаписом з бодікамери поліцейського, а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки такого сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

При цьому вказані обставини в апеляційній скарзі не оскаржуються.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення по справі не вбачається.

Доводи захисника про те, що працівником поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, відеозаписом з бодікамери поліцейського та протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №064079, який містить підпис ОСОБА_1 у відповідній графі протоколу про його ознайомлення з правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Не заслуговують на увагу і доводи захисника про те, що дії ОСОБА_1 за порушення ПДР України потрібно кваліфікувати за ч. 2, 3 ст. 127 КУпАП, оскільки він керував велосипедом з огляду на наступне.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Частинами 2 і 3 ст. 127 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього руху особами, які керують велосипедами, гужовим транспортом, і погоничами тварин, а також за ті самі порушення, вчинені особами, зазначеними в частинах першій або другій цієї статті, які перебувають у стані сп`яніння.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому відповідно до п. 1.10 ПДР України велосипед транспортний засіб, крім крісел колісних, що приводиться в рух мускульною силою людини, яка знаходиться на ньому.

Тобто ОСОБА_1 , будучи у відповідності до вимог п. 1.10 ПДР України особою, яка керувала транспортним засобом, а саме велосипедом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому дії останнього правильно кваліфіковані працівниками поліції та судом за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується доводів захисника щодо недопустимості протоколу про адміністративне правопорушення в якості доказу через неправильне зазначення в ньому часу складання, слід зазначити наступне.

У рішенні у справі Сутяжник проти Росії від 23 липня 2009 року ЄСПЛ зробив висновок про те, що не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму, судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки. У цій справі рішення арбітражного суду, яке набрало законної сили, було скасовано в порядку нагляду з припиненням провадження у справі суто з підстави того, що спір не підлягав розгляду арбітражними судами, хоча у подальшому вимоги заявника були задоволені судом загальної юрисдикції. Ухвалюючи рішення ЄСПЛ виходив з того, що, хоча як принцип, правила юрисдикції повинні дотримуватися, однак, враховуючи обставини даної справи, була відсутня соціальна потреба, яка б виправдовувала відступлення від принципу правової визначеності.

Не кожен дефект певного адміністративного акта, яким є й протокол про адміністративне правопорушення, робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Таким чином, правовий пуризм на відміну від обставин істотного та непереборного характеру завжди призводить до порушення принципу правової визначеності.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18 травня 2018 року у справі № 826/11106/17, від 28 жовтня 2018 року у справі № 826/14749/16, від 25 березня 2020 року у справі № 805/4508/16-а, від 31 березня 2021 року у справі № 620/2520/20.

Як слідує з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №064079 від 06 травня 2022 року складено о 13.45 год.

При цьому відповідно до журналу обліку доставлених відвідувачів та запрошених ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 перебував у відділенні поліції 06 травня 2022 року у період часу з 12:17 год. по 13:43 год.

Разом з тим, на переконання суду апеляційної інстанції вказані неточності у часі складання протоколу про адміністративне правопорушення не є істотним порушенням вимог закону та підставою для скасування оскаржуваної постанови.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Інші доводи апеляційної скарги оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Рижика Р.О. залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот