ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1246/22Головуючий у 1-й інстанції Марциновська І.В.
Провадження № 33/817/136/22 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Твердохліба В.Д.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнено до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 лютого 2022 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Як визнав суд, 19 січня 2022 року о 00 год. 25 хв. по вул. Л. Українки в м. Тернополі водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Peugeout", моделі "5008", державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. На місці зупинки огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора "Alcotest-7510" № ARML-0400 (повірка дійсна до 27.09.2022), на табло якого висвітлило результат -0,53 проміле. Однак водій з таким результатом не погодився, після чого огляд проводився в КНП "ТОМЦСНЗ" ТОР, що підтверджується висновком № 24 від 19.01.2022 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнено до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вважає постанову суду незаконною та такою, що винесена судом без належних правових допустимих доказів.

Вказує, що докази, на які послався суд є неналежними і суд діяв упереджено та в порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735 (далі Інструкція), оскільки ступінь його сп`яніння було визначено без забору крові.

Звертає увагу, що при проведенні його огляду на стан сп`яніння працівниками поліції, в порушення вимог ст.266 КУпАП, не було залучено двох свідків.

Зазначає, що за станом здоров`я йому необхідно приймати відповідні медичні препарати, однак це не було враховано судом при ухваленні рішення.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 лютого 2022 року і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши апелянта ОСОБА_1 та адвоката Твердохліба В.Д., які підтримали подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просять скасувати постанову суду першої інстанції і закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд констатує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції проведено у відповідності до розділу IV КУпАП, яким регламентовано порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 200583 від 19 січня 2022 року о 00 год. 25 хв. по вул. Л. Українки в м. Тернополі водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Peugeout", моделі "5008", державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. На місці зупинки огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора "Alcotest-7510" № ARML-0400 (повірка дійсна до 27.09.2022), на табло якого висвітлило результат -0,53 проміле. Однак водій з таким результатом не погодився, після чого огляд проводився в КНП "ТОМЦСНЗ" ТОР, що підтверджується висновком № 24 від 19.01.2022 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як вбачається із матеріалів відеофіксації, які долучені до матеріалів справи і були предметом дослідження суду першої і апеляційної інстанції огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився як на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції, так і в закладі охорони здоров`я і в обох випадках було встановлено факт перебування апелянта в стані алкогольного сп`яніння.

Відмінність у показниках стану алкогольного сп`яніння, зафіксованих на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції та в закладі охорони здоров`я, не може свідчити про відсутність в його діях складу адмінправопорушення, як про це зазначає сторона захисту, оскільки в обох випадках встановлено наявність алкоголю в організмі водія, показник якого є недопустимим для керування транспортним засобом.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з приписів вказаної правової норми, при проведенні поліцейським огляду на стан сп`яніння, за умови відеофіксації цього процесу, присутність свідків не є обов`язковою. Тому доводи апелянта про недійсність огляду на стан сп`яніння у зв`язку з відсутністю свідків під час цієї процедури, вважаю необґрунтованими.

Проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведено у відповідності до вимог Інструкції, на яку посилається апелянт, а його твердження про неправильно проведено процедуру для визначення стану сп`яніння та необхідність забору крові для такого дослідження носять суб`єктивний характер і не узгоджуються з приписами нормативно-правових актів, якими регламентовано порядок визначення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Матеріалами справи підтверджується, що на місці зупинки транспортного засобу та проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не повідомляв працівників поліції про вживання медичних препаратів, про що зазначає в апеляційній скарзі, а в суді першої та апеляційної інстанцій не надав доказів необхідності вживання таких препаратів.

Окрім того, відповідно до п.2.9 (б) ПДР України водієві забороняється керувати транспортними засобами, перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу, а частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 лютого 2022 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя