ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ПОЛТАВИ
Справа № 553/73/22
Провадження № 3/553/173/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2022 року м.Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави, у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря Лунич Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Петрівка-Роменська Гадяцького району Полтавської області, громадянки України, не працюючої, здійснюючої догляд за дитиною віком до трьох років, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП,

в с т а н о в и в:

На розгляд Ленінського районного суду м.Полтави надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №135825, складений 31.12.2021 щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до вказаного протоколу, 11.12.2021 близько 22 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 не виконала свої батьківські обов`язки, а саме залишила у нічний час доби з 11.12.2021 по 12.12.2021 вдома без догляду сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання.

Будучи належно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, ОСОБА_1 та її захисник Пістряк М.С. в судове засідання 29.03.2022 не прибули. Від захисника Пістряк М.С. на адресу суду надійшло клопотання, в якому останній прохає здійснити розгляд справи за його відсутності та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, враховуючи подані письмові заперечення, які долучені до справи.

В ході розгляду справи, будучи присутньою в судовому засіданні 21.02.2022, ОСОБА_1 винною себе не визнала повністю та пояснила, що проживає разом із батьками та сином по АДРЕСА_2 . Так, 11.12.2021 близько 21 год. 10 хв. вона положила сина спати, він залишився під доглядом її батьків, а сама поїхала на святкування дня народження подруги.

Захисник особи, яка притягується до відповідальності, ОСОБА_3 в судовому засіданні 21.02.2021 наголосив на відсутності належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення та просив закрити на цій підставі провадження у справі. При прийнятті рішення просив врахувати надані письмові заперечення.

Допитані за клопотанням сторони захисту свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 показали суду, що є батьками ОСОБА_1 , з якою разом проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Також з ними проживає їх онук син ОСОБА_1 . У суботу 11.12.2021 їх донька була запрошена на день народження подруги. ОСОБА_1 погодувала сина, покупала та положила його спати, після чого разом з їх старшою донькою ОСОБА_6 , поїхала на святкування, а вони залишились вдома разом із онуком.

З`ясувавши позиції особи, яка притягується до відповідальності, та її захисника, заслухавши їх пояснення та показання свідків, оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд вказує про наступне.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, ч.1 ст.184 КУпАП передбачає притягнення до адміністративної відповідальності батьків або осіб, які їх замінюють, за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, тобто передбачених положеннями ст.150 Сімейного кодексу України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Зокрема, таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» (із змінами та доповненнями) передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Тобто, у протоколі про адміністративне правопорушення за вказаною статтею має бути вказано, які саме нормативні акти порушено і якими конкретно діями особи. Відсутність чіткої вказівки на нормативний акт, який порушено та які саме дії вчинено (не вчинено), свідчить про неконкретність звинувачення особи і являється порушенням права на захист.

Виходячи із практики ЄСПЛ, а також враховуючи вимоги ст.ст.7,254,279 КУпАП, суд повинен розглядати справу не інакше, як на підставі та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів. При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №135825 від 31.12.2021, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення чи іншу подію від 17.12.2021 подану ОСОБА_7 , пояснення ОСОБА_7 , пояснення ОСОБА_1 , сертифікат особистих даних щодо народження та батьків ОСОБА_2 , довідку про реєстрацію особи громадянином України та відеозаписи з камер спостереження, встановлених в закладі «Червоний бархат», проте жодний з досліджених судом доказів не свідчить про ухилення особою, яка притягується до відповідальності, від виконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього сина, а саме залишення його без нагляду.

При цьому, під час розгляду справи ОСОБА_1 не заперечувала тієї обставини що знаходилась у нічному клубі 11.12.2021 на святкуванні дня народження подруги, проте її малолітній син не залишався вдома без нагляду, а знаходився разом з її батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , з якими вони разом проживають в одній квартирі та мають спільний побут.

Як визначено п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п.282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд зазначає, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у його вчиненні. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення.

Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

За таких обставин, враховуючи обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, «поза розумним сумнівом», що є підставою для закриття провадження у справі.

Виходячи із змісту ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих