Справа № 463/5270/22
Провадження № 3/463/1375/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2022 року суддя Личаківського районного суду м.Львова Грицко Р.Р., з участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Буженка Ю.С., розглянувши матеріали справи, які надійшли від заступника начальника Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Винники Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 050150 від 06.07.2022 року, ОСОБА_1 29.06.2022 року близько 22 год. 00 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне домашнє насильство відносно племінниці ОСОБА_2 , а саме: виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується довідками про отримання SMS-повідомлення. Разом з тим, 25.07.2022 року на адресу суду подав письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в яких просить про закриття провадження у справі з наступних підстав. Зазначає, що ОСОБА_2 не веде спільне господарство з ним, остання не є членом його сім`ї, вони проживають окремо та мають індивідуально визначене зареєстроване нерухоме майно, окремі входи як у житлові приміщення та і на подвір`я. Лише земельна ділянка, на якій знаходяться об`єкти нерухомості кожного перебуває у спільному користуванні. Зазначає, що їхнє проживання схоже на проживання мешканців ОСББ, які кожен мають свою нерухомість, а лише земельна ділянка у спільному користуванні, при цьому кожна сім`я веде свій побут.

В судовому засіданні представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Буженко Ю.С. просив закрити провадження у справі відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з наступних підстав. Так, зазначає, що відповідно до ч.ч.2, 3 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидії домашнього насильства», дія цього Закону поширюється на родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки за умови спільного проживання. Разом з тим, побут його довірителя абсолютно незалежний від ОСОБА_2 , так як веде його зі своєю дружиною ОСОБА_3 більше 40 років. Будь яких доказів про те, що ОСОБА_4 веде спільне господарство з ОСОБА_1 або того, що вони мають взаємні права та обов`язки в матеріалах справи відсутні. Також, в матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження будь-яких родинних зв`язків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Натомість свідоцтво про шлюб від 02.08.1980 року підтверджує перебування у шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , а прибудинкова книга по адресі: АДРЕСА_1 , свідчить про проживання дружини ОСОБА_1 за цією ж адресою, що у свою чергу вказує на ту обставину, що вони разом здійснюють спільне господарство та у зв`язку з цим, мають взаємні права та обов`язки. З прибудинкової книги також вбачається, що у будинку АДРЕСА_1 , серед членів сім`ї ОСОБА_1 , такої особи як ОСОБА_2 не зазначено. З технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1 вбачається, що ОСОБА_1 належить 58/100 частин вказаного будинку, а ОСОБА_2 42/100 частин. Також, за відомостями даного документа чітко видно, що 58/100 та 42/100 частин даного домогосподарства мають окремі входи та є окремим житлом. Перебування у приватній власності ОСОБА_1 58/100 домоволодіння за вказаною адресою підтверджується також свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 28.03.2002 року, видане Львівським обласним ДКБТІ та експертної оцінки. Отже, всі вище перелічені документи свідчать про те, що ОСОБА_1 проживає окремо від ОСОБА_2 та в різних житлових помешканнях, вони не ведуть спільного господарства та ОСОБА_2 не входить до складу сім`ї ОСОБА_1 , з яким були би взаємні права та обов`язки. Встановлені факти вказують на те, що диспозиція статті ч.1 ст.173-2 КУпАП не може розповсюджуватись на правовідносини, які склались між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а отже у даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення. Також, за змістом диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження колекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї. Таким чином обов`язковою умовою настання відповідальності за цією статтею є, зокрема, вчинення дій, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. В матеріалах справи відсутні докази того, що внаслідок дій ОСОБА_1 ОСОБА_6 була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю.

Заслухавши пояснення представника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - адвоката Буженка Ю.С., дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 050150 від 06.07.2022 року, копію протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 30.06.2022 року від ОСОБА_2 , копію письмових пояснень ОСОБА_1 , копію письмових пояснень ОСОБА_2 від 30.06.2022 року, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона ст.173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року № 2229-VIII психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Разом з тим, всупереч Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» працівниками поліції до протоколу не долучено будь яких доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_2 веде спільне господарство з ОСОБА_1 або того факту, що вони мають взаємні права та обов`язки матеріали справи не містять. Одночасно, матеріали справи не місять документального підтвердження родинних зв`язків між особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілою ОСОБА_2 .

Крім того, всупереч вимогам ч.1 ст.173-2 КУпАП, в матеріалах справи відсутні докази того, що внаслідок дій ОСОБА_1 потерпілій ОСОБА_6 була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В той же час, з досліджених матеріалів справи судом встановлено, що поліцейським до даного протоколу долучено копії документів, що стосуються кримінального провадження, а саме долучено копію протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 30.06.2022 року від ОСОБА_2 , копію письмових пояснень ОСОБА_1 , копію письмових пояснень ОСОБА_2 від 30.06.2022 року.

Будь яких інших даних, які б вказували на вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Крім того, у протоколі не розкрито повністю суть вчиненого адміністративного правопорушення, що має суттєве значення для вирішення справи.

За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами статей 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з цим, суд враховує також практику ЄСПЛ. Так, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП

Керуючись ч.1 ст.173-2, ст.ст.247, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Грицко Р.Р.