БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/286/22
Провадження № 3/730/142/2022
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2022 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Стрижак Я.О.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

захисника - Тіслюка І.І.

потерпілої - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , заміжньої, непрацюючої, за ст.124, 122-4, ч.4 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 14 липня 2022 року близько 16-00 год. в с. Кинашівка по вул. Кочубея керувала автомобілем «Чері Амулет», д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрала безпечної швидкості руху та здійснила зіткнення з парканом будинку, що належить ОСОБА_2 , внаслідок чого паркан отримав пошкодження й власнику було заподіяної матеріальні збитки; після цього, ОСОБА_1 залишила місце даної дорожньо-транспортної пригоди, до якої вона причетна, чим порушила вимоги п.12.1, 2.10 Правил дорожнього руху.

Також згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 14 липня 2022 року в с. Кинашівка по вул. Кочубея керувала автомобілем «Чері Амулет», д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням та здійснила наїзд на паркан, після чого залишила місце події та поїхала з друзями на ставок, де вживала алкогольні напої, про що зафіксовано на нагрудну камеру, від проходження огляду на місці та в Борзнянській ЦРЛ відмовилась, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винною себе у вчиненні даних правопорушень не визнала й просила закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в її діях складу вказаних адміністративних правопорушень. Пояснила, що вона в травні місяці 2022 року отримала посвідчення водія категорії «В», а тому за порадою наставника під час керування автомобілем постійно контролює швидкість руху. 14 липня 2022 року близько 16-00 год. вона на автомобілі зі швидкість 30км/год. рухалась по вул. Кочубея с. Кинашівка, коли транспортний засіб несподівано втратив керованість, вона намагалась гальмувати, але автомобіль понесло в правий бік, в результаті чого здійснила наїзд на паркан. Після цього, вона подзвонила своєму чоловіку ОСОБА_3 , який прибув на місце події, вони домовились з власником ОСОБА_4 про відшкодування збитків, а потім чоловік відтягнув трактором автомобіль додому. Надалі вони поїхали на річку відпочивати; спиртних напоїв вона не вживала ні до, ні після ДТП; наступного дня пошкоджений паркан було відновлено. Стверджує, що причиною ДТП стала раптова поломка рульової тяги автомобіля, хоча вона технічний стан транспортного засобу перед виїздом не перевіряла, так як цими питаннями опікується її чоловік. Не заперечує, що про ДТП не було повідомлено в поліцію та чоловік забрав автомобіль з місця події, так як вона його у всьому слухалась з метою збереження молодої сім`ї.

Захисник у судовому засіданні також клопотав про закриття провадження у справі з вищенаведених підстав.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, потерпілої, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

В судовому засіданні проведено заміну потерпілої особи ОСОБА_4 , який вказаний у протоколі, на ОСОБА_2 , оскільки саме вона є власником домоволодіння, в якому внаслідок ДТП було пошкоджено паркан, що не оспорюється учасниками справи та підтверджується копіями свідоцтва про шлюб та технічного паспорту на будинок.

Потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що 14 липня 2022 року вона перебувала на роботі, коли їй зателефонував чоловік ОСОБА_4 і повідомив про ДТП та намір ОСОБА_5 відремонтувати пошкоджений паркан, що огороджує домогосподарство, власником якого вона являється; однак, в подальшому чоловік притягуваної ОСОБА_3 затіяв скандал, почав погрожувати й мирним шляхом залагодити подію не вдалося, в зв`язку з чим вона викликала працівників поліції. Наступного дня ОСОБА_5 відремонтували паркан й вона претензій не має, проте за вчинені правопорушення ОСОБА_1 нехай несе відповідальність згідно закону.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що 14 липня 2022 року близько 16-00 год. ОСОБА_1 їхала на автомобілі, потім він почув стукіт й побачив, що даний транспортний засіб в`їхав у паркан домогосподарства ОСОБА_2 . Через деякий час прибув її чоловік ОСОБА_3 , вони виштовхали з городу автомобіль, в якому була пошкоджена рульова тяга, ОСОБА_3 знайшов трактора й потіг автомобіль додому; при цьому говорив, що з господарем домовився за пошкоджений паркан.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що ввечері 14 липня 2022 року прибули працівники поліції й повідомили про ДТП за участю її невістки ОСОБА_1 ; вони разом відвідали місце ДТП, де було пошкоджено паркан домоволодіння ОСОБА_2 . Її син ОСОБА_3 , який на цьому автомобілі приїхав на декілька днів з фронту, був у нетверезому стані, знервований і заборонив дружині давати будь-які пояснення, підписувати документи, проходити освідування на стан алкогольного сп`яніння, яке пропонували поліцейські; зовнішніх ознак стану сп`яніння в невістки не було. Знає, що діти ходили до власника пошкодженого паркану для врегулювання питання відшкодування збитків, але якого результату досягнули їй невідомо.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що 14 липня 2022 року перебував вдома, коли прийшов ОСОБА_3 і повідомив, що було пошкоджено паркан. Вони почали обговорювати механізм відшкодування збитків, але підійшла ОСОБА_1 , про щось поспілкувалась з чоловіком, після чого той рознервувався, почав скандалити, повідомив, що не буде ремонтувати паркан, так як збитки має покрити страховка, ніяких грошей йому не давав. З огляду на таку агресивну поведінку ОСОБА_3 між ними ніякої домовленості не відбулося, він попросив гостю залишити його будинок та подзвонив дружині, яка сказала, що треба викликати працівників поліції. Через деякий час прибув наряд поліції, вони були на місці ДТП, де він підписав складені поліцейськими документи. Наступного дня дружина йому повідомила, що паркан відновлено, хоча й з менш якісної деревини.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що працівники поліції прибули за викликом для пошуку й з`ясування обставин ДТП за участю ОСОБА_1 , яка не заперечувала факту керування транспортним засобом та пошкодження паркану, оскільки автомобіль занесло й відмовило кермо; також говорить, що вживала трохи спиртного після ДТП зі знайомими під час відпочинку на річці; її чоловік ОСОБА_8 , перебуваючи з видимими зовнішніми ознаками алкогольного сп`яніння (нечітка мова, хитка хода, збуджений стан, вживання нецензурних слів), повідомляє, що питання відшкодування збитків було вирішено з потерпілим шляхом грошового відшкодування і постійно наголошує, щоб ОСОБА_1 не підписувала ніякі документи, не давала пояснень, не проходила запропонований поліцейськими огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці чи в лікарні, з чим притягувана зрештою погоджується.

1.Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Наведена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до конкретних правил дорожнього руху (далі - ПДР), порушення вимог яких має бути у причинному зв`язку з їх наслідками.

Відповідно до п.12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №474978 від 14.07.2022р. ОСОБА_1 14 липня 2022 року в с. Кинашівка по вул. Кочубея керувала автомобілем «Чері Амулет»,д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрала безпечної швидкості руху та здійснила зіткнення з парканом, внаслідок чого той отримав пошкодження й власнику було заподіяної матеріальні збитки, чим порушила вимоги п.12.1 ПДР.

Від підписання даного протоколу та дачі пояснень ОСОБА_1 відмовилась, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції притягувана не зазначала, із заявами про неправильність дій чи порушення її прав під час складання протоколу до компетентних органів не зверталась і матеріали справи таких не містять.

Обставини ДТП відображені на схемі, що є додатком до протоколу, зокрема, зафіксовано траєкторію руху керованого ОСОБА_1 автомобіля, сліди гальмування та місцезнаходження пошкодженого паркану. Дана схема підписана членом сім`ї власника домоволодіння ОСОБА_4 , тоді як водій ОСОБА_1 відмовилась підписувати вказані процесуальні документи, що підтверджується матеріалами відеозапису. Одночасно суд зважує і на те, що ОСОБА_1 в цілому погоджується з відображеними на вказаній схемі обставинами. Невідповідність дати на схемі ДТП (17 замість 14), як то зазначає захисник, суд вважає технічною опискою, що не впливає істотним чином на вирішення справи.

Відтак, протокол про адміністративне правопорушення та схема місця ДТП до нього є документами, що офіційно засвідчують факт учинення неправомірних дій, і є одними із джерел доказів у силу положень ч.1 ст.251 КУпАП.

Пояснення ОСОБА_1 як особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої ОСОБА_2 , допитаних свідків, матеріали відеозапису також в силу ч.1 ст.251 КУпАП є належними та допустимими доказами на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 ДТП, в результаті якої було пошкоджено паркан.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Приписи п.1.3 ПДР зобов`язують учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п.1.10 ПДР безпечна швидкість це швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.

Крім того, відповідно до п.2.3а ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечувала, що перед виїздом не перевіряла технічний стан автомобіля, тоді як на відеозаписі зафіксовано, як чоловік її попереджає, щоб вона не сідала за кермо транспортного засобу через його не зовсім справний стан.

Відтак, саме керування ОСОБА_1 зі швидкістю, яка хоча й не була значною, проте не була безпечною в даній дорожній обстановці та з огляду на технічний стан транспортного засобу, й стало безпосередньою причиною ДТП, що спричинило пошкодження належного потерпілій паркану.

Тому, враховуючи викладені обставини, посилання притягуваної та її захисника на відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є безпідставними, оскільки грунтуються на помилковому суб`єктивному розумінні ПДР.

Відсутність у притягуваної технічних знань, невеликий водійський стаж не є тими визначальними обставинами, які б у відповідності до ПДР звільняли водія від відповідальності за їх порушення та спричинені наслідки.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що з огляду на стандарт «доведеності вини поза розумним сумнівом» в діях ОСОБА_1 було встановлено наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

2.Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП.

Відповідно до ст.122-4 КУпАП адміністративна відповідальність настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно з п.2.10 ПДР в разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

В п.1.10 ПДР визначено, що залишення місця дорожньо-транспортної пригоди це дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №038539 від 14.07.2022р. ОСОБА_1 14 липня 2022 року в с. Кинашівка по вул. Кочубея, керуючи автомобілем «Чері Амулет», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснила наїзд на паркан та залишила на порушення встановлених правил місце ДТП, до якої вона причетна, чим порушила вимоги п.2.10 ПДР.

Від підписання даного протоколу та дачі пояснень ОСОБА_1 відмовилась, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції притягувана не зазначала, із заявами про неправильність дій чи порушення її прав під час складання протоколу до компетентних органів не зверталась і матеріали справи таких не містять.

Отже, даний протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів у силу положень ч.1 ст.251 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечувала, що не дотрималась вищевказаних норм ПДР, але послалась на мирне залагодження питання з потерпілим та підкорення волі свого чоловіка з метою збереження нещодавно створеної сім`ї.

Однак, такі доводи притягуваної були повністю спростовані поясненнями потерпілої та свідка ОСОБА_4 , згідно яких саме через поведінку ОСОБА_3 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, після скоєної ОСОБА_1 ДТП не вдалося досягнути консенсусу щодо відшкодування збитків за пошкоджений паркан. В зв`язку з цим, ОСОБА_2 і було повідомлено про подію до органів поліції, які вимушені були проводити поліцейські заходи щодо встановлення (розшуку) водія та транспортного засобу, які стали учасниками ДТП. Доказів надання ОСОБА_3 . ОСОБА_4 грошової компенсації за пошкоджений паркан матеріали справи не містять. Відсутність претензій у потерпілої внаслідок послідуючого відновлення ОСОБА_5 паркану не має юридичного значення для вирішення справи.

Одночасно суд констатує, що саме на водія транспортного засобу покладається обов`язок неухильного дотримання ПДР, тоді як потакання настановам інших, хоча й рідних чи близьких осіб, не відповідає вимогам законодавства та не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що з огляду на стандарт «доведеності вини поза розумним сумнівом» ОСОБА_1 , не виконавши вимоги п.2.10 ПДР й залишивши місце ДТП, до якої вона причетна, вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

3.Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Дана норма КУпАП кореспондується з п.2.10є ПДР, якими встановлено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язанийдо проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №038538 від 14.07.2022р. ОСОБА_1 14 липня 2022 року в с. Кинашівка по вул. Кочубея керувала автомобілем «Чері Амулет», д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням та здійснила наїзд на паркан, після чого залишила місце події та поїхала з друзями на ставок, де вживала алкогольні напої, про що зафіксовано на нагрудну камеру, від проходження огляду на місці та в Борзнянській ЦРЛ відмовилась, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Та обставина, що ОСОБА_1 після скоєної нею ДТП вживала алкогольні напої до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду підтверджується зафіксованими на боді-камеру поліцейського як її особистими поясненнями, так і її чоловіка ОСОБА_3 .

Натомість, надані в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 про те, що вона лише робила вигляд про вживання спиртного, але його не пила, суд вважає неправдивими й такими, що мають на меті уникнення від відповідальності за вчинене діяння.

За змістом положень ст.7, 9, 245, 280 КУпАП підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення і повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП. Таке право гарантується п.(а) ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997р.

Викладена законодавцем конструкція диспозиції ч.4 ст.130 КУпАП має певну схожість з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, проте кваліфікуючі ознаки цих норм ст.130 КУпАП випливають з порушень водієм різних приписів ПДР: за ч.4 ст.130 КУпАП п.2.10є ПДР; за ч.1 ст.130 КУпАП п.2.9а, 2.9б, 2.9г, 2.5 ПДР.

Водночас, викладена поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення фабула обвинувачення є неконкретною, оскільки містить у собі суміш ознак об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого як ч.4 ст.130 КУпАП, так і ч.1 ст.130 КУпАП; при цьому, зазначається порушення водієм вимог п.2.5 ПДР, за що встановлена відповідальність згідно ч.4 ст.130 КУпАП. Разом з тим, даний опис, а фактично пред`явлене обвинувачення, суперечить змісту вищеокресленим приписам ПДР та ст.130 КУпАП у їх взаємозв`язку.

Крім того, поліцейським в адмінпротоколі зазначено, що ОСОБА_1 відмовилась від огляду на місці та в лікарні, тоді як положеннями ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015р. за №1413/27858, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.02.2008р., передбачено проведення не будь-якого огляду, а виключно огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що також свідчить про неконкретність пред`явленого ОСОБА_1 обвинувачення.

При цьому, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Наведений висновок узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Малофєєва проти Росії», рішення від 30.05.2013р.; «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016р.).

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, суд вважає, що всупереч вимог ст.256 КУпАП зміст складеного стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП не містить необхідних ознак об`єктивної сторони складу даного правопорушення, в зв`язку з чим виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст.8, 62 Конституції України, провадження по справі за даним протоколом підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності лише за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд з огляду на приписи ст.33 КУпАП враховує обставини та характер вчиненого правопорушення, ступінь вини порушника, його особу та майновий стан, позитивну характеристику, незначний водійський стаж.

Тому, з урахуванням вищевказаних обставин справи та що санкція ст.122-4 КУпАП містить більш суворе стягнення, з метою виховного впливу та запобігання скоєння аналогічних правопорушень в подальшому, до ОСОБА_1 слід застосувати такий вид адміністративного стягнення, як штраф.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 9, 36, 40-1, 122-4, 124, 130, 245, 247, 251, 252, 256, 268, 269, 280, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. В разі несплати правопорушником штрафу в зазначений строк в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення штраф стягується в подвійному розмірі 6800 (шість тисяч вісімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.294 КУпАП.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець