Справа № 503/806/22
Провадження №3/503/650/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справ про адміністративні правопорушення, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності № 1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП,

встановив:

19.07.2022 року складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 300434, згідно змісту якого 17.07.2022 року близько 21.00 години ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 вчинив відносно доньки своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, що могло призвести до завдання шкоди його психічному здоров`ю, у зв`язку з чим ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 1732 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи був своєчасно сповіщений належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП, про що свідчить зміст протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 300434 від 19.07.2022 року, в якому було зазначено про повідомлення ОСОБА_1 , що розгляд справи відбудеться 25.07.2022 року о 09 год. 00 хв. у Кодимському райсуді із проставленням останнім свого підпису про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи. При цьому, в зазначеному протоколі ОСОБА_1 проставлений підпис також в графі про отримання другого примірника цього протоколу. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі №0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка ОСОБА_1 на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останнього від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справ в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 КУпАП).

Диспозицією та об`єктивною стороною правопорушення за ст. 1732 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Сім`я, згідно з положеннями ст. 3 СК України, є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно письмового пояснення ОСОБА_1 від 19.07.2022 року (а.с.5), перебуваючи 17.07.2022 року разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_3 за місцем проживання її дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованим за адресою: АДРЕСА_3 у нього з останньою виник конфлікт, в ході якого Він висловлювався на адресу останньої нецензурною лайкою.

Згідно письмового пояснення свідка ОСОБА_4 від 19.07.2022 року (а.с.6), перебуваючи 17.07.2022 року разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_5 , батьком ОСОБА_1 та його співмешканкою ОСОБА_3 у дочки останньої ОСОБА_2 , у ОСОБА_1 виник конфлікт з ОСОБА_2 , в ході якого її батько висловлювався на адресу останньої нецензурною лайкою.

Згідно письмового пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 17.07.2022 року (а.с.7), перебуваючи 17.07.2022 року у своєї матері ОСОБА_3 , в неї виник конфлікт з співмешканцем матері ОСОБА_1 , в ході якого він виражався в її адресу нецензурною лайкою, після чого вона пішла до себе додому, однак через деякий час ОСОБА_1 прийшов до неї додому, почав виривати вхідні двері, погрожувати та виражатися в її адресу нецензурною лайкою.

Згідно письмового пояснення свідка ОСОБА_6 від 20.07.2022 року (а.с.8), він проживає спільно з ОСОБА_2 , 17.07.2022 року до їх місця проживання прийшов ОСОБА_1 , який є співмешканцем матері ОСОБА_2 ОСОБА_3 , та почав ображати нецензурною лайкою його та його співмешканку ОСОБА_2 .

Згідно письмового пояснення свідка ОСОБА_5 від 19.07.2022 року (а.с.9), перебуваючи 17.07.2022 року разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 , її батьком ОСОБА_1 та його співмешканкою ОСОБА_3 у її дочки ОСОБА_2 , у ОСОБА_1 виник конфлікт з ОСОБА_2 , в ході якого Він висловлювався на адресу останньої нецензурною лайкою.

Згідно пункту 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року № 2229-VIII (далі - Закон), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, відповідно до п.5 ч.2 ст. 3 Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.

В свою чергу, згідно п.2 ч.1 ст. 1 Закону, дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Отже, враховуючи, що потерпіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягла майже 40 років, то вона, відповідно до Закону, не може бути суб`єктом домашнього насильства, вчиненого відносно неї співмешканцем її матері ОСОБА_3 ОСОБА_1 .

При цьому , потерпіла ОСОБА_2 та ОСОБА_1 також не пов`язані сімейними стосунками або спільним проживанням.

У відповідності до положень ч.1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Крім іншого, ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не є суб`єктом вчинення домашнього насилля у відношенні потерпілої ОСОБА_2 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП, то провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 7, 1732 ч.1, 247, 280, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 1732 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, особою щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко