ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 635/6835/20 Номер провадження 33/814/352/22Головуючий у 1-й інстанції Лук`яненко С.А. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Хіль Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 23 грудня 2020 року

у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КУпАП,

у с т а н о в и л а:

Постановою судді Харківського районного суду Харківської області від 23 грудня 2020 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив потерпілий ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги вказував, що водій автомобіля NISSAN ROGUE, д.н.з НОМЕР_1 не дотримався бокового інтервалу та здійснив поворот зі смуги, призначеної для руху зустрічних транспортних засобів.

Вказував, що він не міг передбачити появу на полосі руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 .

Зазначав, що з відеозапису вбачається, що він намагається «прийняти» максимально вправо для того, аби уникнути зіткнення, а водій ОСОБА_2 не вжив жодних дій для уникнення зіткнення.

Вважає, що зіткнення відбулося саме через протиправні дії водія ОСОБА_2 ,а його вина підтверджується матеріалами справи.

Ураховуючи викладене, прохав скасувати постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 23 грудня 2020 року та визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про слухання справи, у судове засідання не з`явився та не повідомив про причини неявки.

В силу ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вказаній категорії справ не є обов`язковою.

За таких обставин апеляційний суд не вбачає перешкод щодо розгляду справи та вважає за можливе провести розгляд справи без участі потерпілого ОСОБА_1 та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , оцінивши подані докази та матеріали справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суддя місцевого суду у відповідності до вимог ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення повно, всебічно та об`єктивно дослідила усі обставини справи в їх сукупності.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що висновок суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення підтверджується відсутністю доказів на підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Адміністративним порушенням відповідно до ст.124 КУпАП визнається порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

На підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП надано протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №445346 від 11 жовтня 2020 року, схему ДТП і письмові пояснення водіїв.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ст. 251 КУпАП).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №445346 від 11 жовтня 2020 року, ОСОБА_2 11 жовтня 2020 року об 11 годині 10 хвилин біля буд. 8 по вул.Віноградна в с.Бобрівка Харківського району Харківської області, керуючи транспортним засобом NISSAN ROGUE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ-2107 реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався на зустріч, чим порушив вимоги п.13.3 Правил дорожнього руху України. В результаті вказаних дій ОСОБА_2 автомобілі отримали механічні пошкодження.

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 11 жовтня 2020 року об 11 годині 10 хвилин він керував транспортним засобом NISSAN ROGUE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 15-20 км/год по вулиці Віноградова в с.Бобрівка перед поворотом ліворуч знизив швидкість руху до 5 км/год. З-за повороту йому на зустріч на його смугу руху виїхав автомобіль ВАЗ-2107 реєстраційний номер НОМЕР_2 , який вдарив його автомобіль в лівий бік. Свою вину у вчиненні даного правопорушення він категорично заперечує, про що зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення і при розгляді справи, вважає винуватим іншого водія.

Разом з тим у суді першої інстанції ОСОБА_2 свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнав, просив закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Разом з тим зазначив, що наявність обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення спростовується відеозаписом з реєстратора його автомобіля.

Окрім того зазначив, що керував автомобілем NISSAN ROGUE та рухався зі швидкістю 15-20 км/год, перед поворотом ліворуч знизив швидкість руху до 5 км/год та побачив, як в його сторону з-за повороту виїхав автомобіль, який раніше затуляв паркан та який не впевнившись в безпеці вдарив його автомобіль в лівий бік.

Також зазначив, що дорога в місці дорожньо-транспортної пригоди не асфальтована та містить ями, у зв`язку з чим швидкість його руху була мінімальною.

З письмових пояснень водія ОСОБА_1 , які додані до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він їхав з дачної ділянки та на повороті біля ставка зіткнувся з автомобілем NISSAN реєстраційний номер НОМЕР_1 , який виїхав на його смугу руху.

В той час схема ДТП не підписана водієм ОСОБА_2 , відмітка про відмову від її підписання відсутня.

Апеляційний суд погоджується із висновком судді суду першої інстанції про те, що пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є послідовними та не спростовуються матеріалами справи.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодного доказу на підтвердження вини ОСОБА_2 та порушення останнім правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Натомість сам по собі протокол про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП не є належним доказом підтвердження факту порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху.

Наведене вказує на те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії», за умови наявності певної неточності чи суперечностей, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Статтею 62 Конституції України закріплено принцип, за яким обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Оскільки висновки суду не можуть ґрунтуватись на припущеннях, а тому провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд, вважає, що викладені висновки у постанові суду першої інстанції відповідають встановленим фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги не слугують підставами для скасування постанови.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено.

Оскаржена постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 23 грудня 2020 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Л.М. Хіль