Спарва№ 308/8447/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2022 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із Західного регіонального управління ІНФОРМАЦІЯ_3 відділу прикордонної служби «ІНФОРМАЦІЯ_2» Державної прикордонної служби України відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює інспектором прикордонної служби 2 категорії - дозиметрист відділу прикордонної служби "ІНФОРМАЦІЯ_2" (тип Б), за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

30.06.2022 року в період з 10:00 год. по 18:00 год. заступником начальника відділення інспекторів прикордонної служби «ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_2 було здійснено раптову перевірку організації та несення служби п/н «ІНФОРМАЦІЯ_4» та було встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_1 під час несення служби мав при собі та користувався особистим засобом зв`язку (мобільним телефоном). Тобто в діях військовослужбовця вбачаються ознаки порушення правил несення прикордонної служби військовою службовою особо за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП

Своїми діями порушив вимоги ст. ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби ЗСУ, п.4 ст. 23 «Правове становище особового складу ДПСУ» Закону України «Про Державну прикордонну службу України» пункту 12 Глави 2. «Організація несення служби прикордонними нарядами» Розділу 2. «Служба прикордонних нарядів» Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України № 1261 від 19.10.2015 року, що виразилось у виявленні особистого мобільного телефону, та як наслідок призвело до порушення прямої заборони керівних нормативних документів під час несення служби з охорони ДКУ.

Правопорушник ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи своєчасно і належним чином повідомлявся, однак на розгляд справи не з`явився. Причина неявки суду невідома.

Статтею 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП.

Розглянувши дану справу вважаю, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП стверджується протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 011250 від 30.06.2022 року, рапортом заступника начальника відділу прикордонної служби «ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_2 та іншими письмовими матеріалами.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. п. 7 п. 2, п. п. 14 п. 11 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1261 від 19.10.2015, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1391/27836, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП адміністративного правопорушення.

Суддя зазначає, що при прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами. Суддя, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо.

Досліджені та перевірені доказами обставини поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість у вчиненні інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Обираючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, враховую характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини та вважаю необхідним накласти на нього мінімальне адміністративне стягнення у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, яка є альтернативною, у виді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 172-18 ч. 2, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області В.І. Бедьо