ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Бродській В.О., за участі адвокатів Печериці В.Г. та Сагайдак Е.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2021 року ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на підставі вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП звільнений від застосування адміністративного стягнення в зв`язку із закінченням строку, саме за те, що 06.11.2020 приблизно о 21-50 год. керуючи автомобілем Chevrolet Tacuma д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись через перехрестя вул. Гвардійців Широнінців і пр. Ювілейному, у м. Харкові, на зелений сигнал світлофору, при зміні напрямку руху не впевнився, що це буде безпечним та зіткнувся із автомобілем Ford Connect д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який перетинав перехрестя на заборонений сигнал світлофору, чим порушив вимоги п.10.1 ПДР України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Факт ДТП був зафіксований у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №190697 від 13.07.2021 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ N 190697 від 13 липня 2021 року не погодився, свою вину не визнав та пояснив, що 06 листопада 2020 року близько о 21 годині 50 хвилин він керував транспортним засобом Chevrolet Tacuma, рухався по пр-ту Ювілейному у напрямку вул. Гвардійців Широнінців в м. Харкові. За напрямком його руху на перехресті пр-ту Ювілейного та вул. Гвардійців Широнінців йому було необхідно повернути наліво в сторону шосе Салтівського. Він зайняв крайній лівий ряд та, під`їхавши до вказаного перехрестя, зупинився, оскільки для нього горів сигнал світлофору, що забороняє рух. У зустрічному напрямку також у лівій крайній смузі за напрямком свого руху зупинився легковий автомобіль із ввімкненим покажчиком повороту наліво в сторону вул. Валентинівської. Зазначив, що вони чекали, коли сигнал світлофору переключиться на той, що дозволяє рух. У цей час по пішохідному переходу проїзну частину справа наліво переходили двоє пішоходів, він побачив, що через перехрестя загорівся червоний сигнал світлофора, а для потрібного йому напрямку руху загорілася так звана "зелена стрілка", яка дозволяє здійснювати маневр повороту наліво.

Оскільки у той момент двоє пішоходів ще не пройшли смугу його руху, він затримався на декілька секунд, після чого почав рух керованого ним транспортного засобу на "зелену стрілку", здійснюючи маневр повороту наліво. Для здійснення такого маневру він впевнився про відсутність будь-яких транспортних засобів на перехресті, швидкість керованого ним автомобіля становила не більше 20 км/год. У процесі маневру, перебуваючи на перехресті, він побачив, що з боку пр-та ОСОБА_3 у його напрямку рухається автомобіль на дуже високій швидкості, приблизно 100-120 км/год., він встиг натиснути на педаль тормозу, проте відразу відбувся удар цього транспортного засобу у задню праву бокову частину керованого ним автомобіля. Також зазначив, що не мав можливості бачити цей транспортний засіб, адже йому заважав автомобіль, який стояв у зустрічному напрямку руху у крайній лівій смузі для руху з ввімкненим покажчиком повороту наліво. Автомобіль, з яким відбулося в подальшому зіткнення, змінив напрямок руху вправо, виїхавши із-за вказаного вище автомобілю на перехрестя на заборонений сигнал світлофору.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу, в якій просив постанову Московського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2021 року змінити, провадження у справі закрити відносно ОСОБА_1 за порушення вимог ст. 124 КУпАП 0 закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього було складено не уповноваженою на те особою, з порушенням строку, передбаченого ч.2 ст.254 КУпАП, а саме не пізніше 24 години з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення (ДТП відбулося 06.11.2020, кримінальне провадження було закрите 31.05.2021, а протокол складений 13.07.2021 року).

Крім того. При складенні протоколу були допущені численні порушення вимог ст. 256 КУпАП, (був складений без участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності, без роз`яснення його прав та обов`язків);

Суд не повно не об`єктивно з`ясував всі обставини справи та не дав належної оцінки доказам поясненням допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 , змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №190697 від 13.07.2021 року; протоколу огляду місця ДТП від 07.11.2020 та схемою до нього; письмовим поясненням свідків ОСОБА_2 ; відеозаписам з місця ДТП; висновкам автотехнічної експертизи №СЕ-19/121-21/9226-ІТ від 17.05.2021 року.

Крім того, апелянт вважає, що суд першої інстанції не дослідив характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв та не звернув уваги на те, що під час зіткнення, він, ОСОБА_1 , перебував в аварійній обстановці, яку створив саме водій ОСОБА_2 .

Окрім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що повний текст постанови суду від 29.10.2021 року він отримав лише 08.11.2021 року, а тому вчасно не міг подати обґрунтовану апеляційну скаргу. 17.11.2021 року ним подано апеляційну скаргу.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Враховуючи те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 отримав копію постанови про адміністративне правопорушення лише 08 листопада 2021 року, тому подана ним 17.11.2021 року апеляційна скарга підлягає розгляду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши представників учасників справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 листопада 2020 року о 21 годині 50 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Tacuma, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись на перехресті вул. Гвардійців Широнінців та проспекту Ювілейного в м. Харкові, при зміні напрямку руху не впевнився, що це буде безпечним, внаслідок чого сталося зіткнення з транспортним засобом Ford Connect, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що фактично це адміністративне правопорушення встановлено поясненнями допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 в тій частині, що він бачив, як автомобіль білого кольору, на кшталт пікапу, який швидко рухався, зачепив на перехресті автомобіль, який повертав; змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №190697 від 13.07.2021 року; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.11.2020; змістом схеми до протоколу огляду дорожньо-транспортної пригоди від 07 листопада 2020 року, на якій зафіксовані дорожня обстановка, слідова інформація при дорожньо-транспортній пригоді, місце дорожньо-транспортної пригоди та положення транспортних засобів на місці пригоди; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , які додані до матеріалів справи, в тій частині, що зіткнення керованого ним транспортного засобу "Форд Коннект", з транспортним засобом "Шевролет Такума", сталося, коли водій автомобіля "Шевролет Такума" почав виконувати маневр поворот наліво; відеозаписами з місця дорожньо-транспортної пригоди; висновком судової автотехнічної експертизи N СЕ-19/121-21/9226-ІТ від 17.05.2021, згідно з яким: у дорожній ситуації, що склалась, водій автомобіля "Шевролет Такума", ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху. Водій автомобіля "Шевролет Такума", р.н. ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконання вимог п. 10.1 ПДР України. У діях водія автомобіля "Шевролет Такума", р.н. ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП. Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Згідно із п.10.1. ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Як вбачається із матеріалів справи і вірно встановлено судом, ОСОБА_1 керував транспортним засобом 06 листопада 2020 року о 21-50 год., рухався на перехресті вул. Гвардійців Широнінців та проспекту Ювілейного в м. Харкові. У процесі маневру, перебуваючи на перехресті, відбулося зіткнення із автомобілем, водієм якого був ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ч.2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із матеріалів справи, ДТП за участю ОСОБА_1 відбулася 06.11.2020 року. Кримінальне провадження за ч.1 ст. 286 КК України було закрито 31.05.2021 року на підставі ст. 284 КПК України (а.с.3-4). Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 був складений 13.07.2021 року (а.с.30). Отже, протокол було складено із порушенням строків, передбачених вищезазначеною нормою КУпАП.

Крім того, вбачається, що суд першої інстанції не повно з`ясував всі обставини справи та не дав належної оцінки наступним доказам.

Так, суд послався на показання свідка ОСОБА_4 , якими на його думку підтверджується вина ОСОБА_1 , однак в ході перевірки аудіозапису судового засідання, під час якого свідок був допитаний, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що із показань свідка ОСОБА_4 не вбачається підтвердження винуватості ОСОБА_1 . Однак, він чітко стверджував, що автомобіль білого кольору (водієм якого виявився ОСОБА_2 ) виїхав на перехрестя, рухаючись зі швидкістю 100 км/год на заборонений сигнал світлофору, в той час коли інший автомобіль (яким керував ОСОБА_1 ) вже здійснював поворот на «зелену стрілку» перед самим зіткненням загальмував (а.с.139).

Щодо посилання суду першої інстанції на те, що вина ОСОБА_1 підтверджується показаннями свідка ОСОБА_2 , суд вважає, що оскільки вказані пояснення мають суб`єктивний характер, вони не можуть бути доказом вини ОСОБА_1 у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, тож посилання суду на цей доказ не є правильним.

Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги на те, відеоматеріали, наявні у справі, свідчать про те, що коли автомобіль Chevrolet Tacuma, водієм якого був ОСОБА_1 , починає здійснювати поворот ліворуч, то на перехресті ще немає автомобілю білого кольору Ford під керуванням ОСОБА_2 . Вбачається, що перед самим зіткненням автомобіль під керуванням ОСОБА_1 призупиняється, і автомобіль під керуванням ОСОБА_2 зіштовхується із правою задньою частиною автомобіля ОСОБА_1 .

Згідно із п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у випадках, коли передбачені ст. 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

Відповідно до ч.4 ст.122 КУпАП, аварійна обстановка ситуація, за якої інші учасники дорожнього руху були вимушені різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Отже, як вбачається із матеріалів справи, суд першої інстанції не звернув увагу на характер і черговість порушень, які вчинив кожен з водіїв, та той факт, що фактично, ОСОБА_1 перебував в аварійній ситуації, яку створив водій ОСОБА_2 . Крім того, існує усталена правова позиція, згідно з якою у випадку дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їхніх діях складу адміністративного правопорушення необхідно встановити причинний зв`язок між діяннями (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто ступінь участі кожного у спричиненні наслідку.

Висновки експерта на які послався суд першої інстанції, не є належним доказом, оскільки вони не в повній мірі узгоджуються з обставинами справи та ґрунтуються на даних, які частково надані іншим учасником ДТП, який є зацікавленою особою.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Тому, надаючи оцінку доказам у справі в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшовши поверхово до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтований висновок про винність ОСОБА_1 , а тому апеляційна скарга останнього підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновити останньому строк на апеляційне оскарження постанови Московського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2021 року змінити.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин