ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/270/22 Справа № 710/1481/21 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Сивокінь С. С. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2022 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 21 червня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Шполянського районного суду Черкаської області від 21 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 11.09.2021 о 01:15 год. у м.Шпола по вул.Героїв Крут керував транспортним засобом Шкода, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) від проходження огляду на визначення ступеню алкогольного на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Алкотест» та проходження такого огляду у медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5. ПДР України, за що ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 21 червня 2022 року, а справу надіслати на новий розгляд.

Апелянт вважає, що оскаржувана постанова була винесена без додержання порядку здійснення провадження у справі відповідно до вимог закону, без дослідження та надання оцінки наявним доказам у справі, тобто, без доведення його вини, чим було грубо порушено його право на справедливий суд гарантований Конституцією і законами України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції відмовив йому у витребуванні доказів, а саме: свідоцтва про державну реєстрацію приладу - газоаналізатора «Alcotest», відомостей про дату повірки калібровки приладу - газоаналізатора «Alcotest» та доказів наявності у інспектора приладу - газоаналізатора «Alcotest» 11.09.2022 в зв`язку із тим, що на думку суду, йому в провину вміняється відмова від проходження огляду, а не оспорювання результатів такого огляду.

Зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, не дивлячись на його клопотання про перенесення розгляду справи.

В судове засідання, призначене апеляційним судом на 15.07.2022 р. о 13 год. 00 хв. ОСОБА_1 не з`явився, при цьому про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Вважаю, що у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП перешкод для розгляду справи немає, а тому апеляційний розгляд можливо проводити у відсутності ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про не доведення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 247696 від 11.09.2021 про те, що 11.09.2021 о 01:15 год. у м.Шпола по вул.Героїв Крут, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на визначення ступеню алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Алкотест» та проходження такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- відеозапису, переглянутого в суді апеляційної інстанції.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції відмовив йому у витребуванні доказів, а саме: свідоцтва про державну реєстрацію приладу - газоаналізатора «Alcotest», відомостей про дату повірки калібровки приладу - газоаналізатора «Alcotest» та доказів наявності у інспектора приладу - газоаналізатора «Alcotest» 11.09.2022 в зв`язку із тим, що на думку суду, йому в провину ставиться відмова від проходження огляду, а не оспорювання результатів такого огляду.

Вважаю зазначені доводи апелянта неприйнятними, оскільки висновки місцевого суду про відмову у задоволенні зазначеного клопотання ОСОБА_1 є обґрунтованими.

Крім того, під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , судом апеляційної інстанції досліджено наявний у матеріалі справи відеозапис із портативного відеореєстратора поліцейського, який підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 247696 від 11.09.2021.

Неприйнятними є доводи апелянта про те, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, не дивлячись на його клопотання про перенесення розгляду справи, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст.ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є необов`язковою.

При цьому, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 про дату, час і місце судових засідань повідомлявся в установленому законом порядку та який у судові засідання неодноразово не з`являвся. В судове засідання, призначене місцевим судом на 21.06.2022, ОСОБА_1 у черговий раз не з`явився, доказів на поважність причин своєї неявки суду не надавав.

Дослідивши вказані докази і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, вважаю винуватість ОСОБА_1 доведена, в зв`язку із чим доводи апелянта про те, що оскаржувана постанова була винесена без додержання порядку здійснення провадження у справі відповідно до вимог закону, без дослідження та надання оцінки наявним доказам у справі, тобто, без доведення його вини, чим було грубо порушено його право на справедливий суд гарантований Конституцією і законами України є необґрунтованими.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

Із прохальної частини апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що ним ставиться питання про скасування оскаржуваної постанови та направлення справи на новий розгляд.

Зазначена вимога апелянта суперечить повноваженням суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбаченим ч.8 ст.294 КУпАП, згідно якої, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову. З чого слідує, що в апеляційного суду відсутня можливості направлення справ на новий розгляд у суд першої інстанції.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Шполянського районного суду Черкаської області від 21 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та направлення справи на новий розгляд, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 21 червня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба