ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
05 вересня 2022 рокуСправа №: 695/1106/22
Номер провадження 3/695/1024/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2022 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Ушакова К.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №158362 від 16.05.2022 ОСОБА_1 16.05.2022 о 17.45 год. на автодорозі Бориспіль-Запоріжжя 110 км. керував автомобілем Seat Ibiza номерні знаки НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 був обізнаний про складення щодо нього протоколу, достеменно знав, що його будуть викликати до суду на розгляд справи, однак свідомо проігнорував виклики до суду.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 року № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, зважаючи на те, що суд не наділений повноваженнями здійснювати розшук особи, що притягається до адміністративної відповідальності, участь особи, щодо якої складено протокол в судовому засіданні не є обов`язковою, ОСОБА_1 процесуальний обов`язок щодо явки в судове засідання не виконав, заяв не надіслав, про причини неявки суду не повідомив, обізнаний про існування судового провадження щодо нього, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне провести судове засідання за його відсутності.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, в разі неявки особи, що притягується до адміністративної відповідальності, в судове засідання без поважних причин, адміністративна справа може розглядатись без її участі, а тому суд вважає можливим розглянути дану справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №158362 від 16.05.2022; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; довідкою начальника Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області О. Охріменка; інформацією, яка розміщена на CD диску, при перегляді якого встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підставі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи про адміністративні правопорушення докази в їх сукупності вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП «поза розумним сумнівом», оскільки зміст та суть наявних доказів виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена.

При визначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддя враховує характер вчиненого ним правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , суддя не вбачає.

Оцінюючи обставини справи та враховуючи особу правопорушника, який притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, передбачене санкцією ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 35, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283-285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. (рахунок: отримувач - ГУК у Черк.обл./Черк. обл/21081300; код (ЄДРПОУ) 37930566; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача - UA0023001; код класифікаціїї доходів 21081300) з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496,20 грн. (рахунок: отримувач - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку - UA0026001; код класифікаціїї доходів бюджету - 22030106).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів.

Суддя: К.М. Ушакова