Справа № 287/439/22 провадження №3/279/1686/22 П О С Т А Н О В А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2022 року
Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Недашківська Л.А., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає: АДРЕСА_1 , не працює за ст.130,ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
09.04.2022 року о 12.30 год. ОСОБА_1 по вул.Промислова в м.Олевськ керував автомобілем марки "Opel" державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя, чим порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.130,ч.1 КУпАП.
Представник ОСОБА_1 адвокат Антонюк В.О. в клопотанні до суду просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, просив суд врахувати, що "Акт на стан сп`яніння з використанням спеціальних засобів" не містить відомостей про дату та час його складання"; не зазначено де саме складена "Розписка про права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Також просив суд, врахувати, що з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 не відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів і результат виявився негативним, а отже він не перебував в стані сп`яніння. У зв`язку з цим проводити огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не було потреби. Крім того, наданий до суду диск з відеозаписом має перерви в часі, з нього не вбачається, що ОСОБА_1 хтось з поліцейських пред`являв будь-які претензії, щодо вчинення правопорушення.
Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Згідно із ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Відповідно до вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень ч.1 ст.130 КУпАП за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено притягнення до адміністративної відповідальності.
Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пунктів 2-3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінняабо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до п.8 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
До протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №377490 від 09.04.2022 року долучено матеріали відеозапису події, яка сталась 09.04.2022 року і щодо якого складено даний протокол. Визначення стану сп`яніння за допомогою приладу здійснюється виключно за вмістом алкоголю в повітрі, шляхом видиху. Відповідно до вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 погодився на проходження огляду з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки, однак на вимогу поліцейського не здійснив належним чином "видих" для можливості визначення стану сп`яніння, і в подальшому на неодноразові звернення поліцейського зазначав, що освідування проходити не бажає.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановлено, що вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, зібраними у справі про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №377490 від 09.04.2022 року, з якого вбачаться, що ОСОБА_1 відмовся від пояснень, рапортами поліцейських, де зазначено, що від освідування ОСОБА_1 відмовився, їхати до медичного закладу для освідування теж відмовився, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зі змісту якого також вбачається, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, відеозаписом.
З аналізу матеріалів справи слідує, що при складанні протоколу порушень положень вищезазначеної Інструкції та вимог ст.266 КУпАП допущено не було.
При цьому, судом не беруться до уваги доводи представника ОСОБА_1 - Антонюка В.О. про те, що долучений до матеріалів справи диск з записом пригоди має перерви в часі, оскільки висловлюючи свою позицію, саме на відеозапис посилається представник ОСОБА_1 - Антонюк В.О., як на доказ того, що чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, не вказуючи на порушення Інструкції.
Крім того, матеріали справи не містять також доказів того, що ОСОБА_1 мав бажання провести огляд в закладі охорони здоров`я. Зі скаргами на дії працівників поліції ОСОБА_1 не звертався, отже їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.
Аргументи представника мають формальний характер, суперечтать один одному, не підтверджені жодним доказами й суд сприймає як спосіб уникнення ОСОБА_1 від відповідальності.
Разом з тим, суд вважає, що сукупність інших досліджених у судовому засіданні доказів повністю підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Таким чином, в діях водія ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 відмовився їхати на освідування, отже своїми діями, які виразились у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. ОСОБА_1 , вчинив правопорушення, яке є умисним і має значну суспільну небезпеку. Обставини, що пом`якшують відповідальність, відсутні.
За викладених обставин, а також враховуючи особу ОСОБА_1 , суд вважає, що для його виправлення, а також з метою загальної та спеціальної превенції у даному випадку необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, згідно санкції ст.130 ч.1 КУпАП.
У відповідності до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави.
Керуючись ст.ст.130 ч.1, 283, 284 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В :
Стянути з ОСОБА_1 496,20 грн. судового збору.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення через Коростенський міськрайонний суд.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги і може бути звернута до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, перебіг яких зупиняється в разі оскарження постанови до розгляду скарги (подання прокурора).

Постанова підлягає примусовому виконанню в разі несплати правопорушником штрафу протягом 15-и днів з дня отримання постанови, а в разі її оскарження (внесення подання) - протягом 15-и днів з дня отримання повідомлення про залишення скарги (подання) без задоволення.

Суддя Недашківська Л.А.

Копія згідно з оригіналом