Справа № 133/879/22
Провадження № 33/801/588/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кучерук І. М.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Шемета Т. М.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29 червня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29 червня 2022 року накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору на користь держави.

Як зазначено в постанові суду, 16 травня 2022 року о 21 год. 35 хв. на М 21, 242 км. в с. Махнівка Хмільницького району водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «HONDA», б/н, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, не стійка хода. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння водій відмовився на місці зупинки у встановленому законом порядку під час ведення безперервної відеофіксації, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки він звернувся до медичного закладу та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат якого показав тверезий. На місці зупинки ОСОБА_1 працівники поліції роз`яснили, що він може відмовитись від проходження огляду на місці зупинки, але в такому випадку він може пройти огляд в лікарні протягом двох годин з моменту зупинки.

Працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його право на його огляд в медичного закладу у разі відмови його від проходження огляду на місці зупинки, також не запропоновано проїхати до лікарні. Від проходження огляду в медичному закладі він не відмовлявся.

Направлення для проведення огляду на стан сп`яніння не може бути належним доказом, оскільки в присутності ОСОБА_1 воно не виписувалось.

Зазначає, що він не є суб`єктом правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Дем`янюк В. Б. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП зроблено судом першої інстанції на підставі наступних доказів :

-протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 266505 від 16 травня 2022 року, складеного інспектором взводу № 1 роти № 2 БУПП у Вінницькій області ДПП л-том поліції Пеньковим В., згідно якого 16 травня 2022 року о 21 год. 35 хв. на М 21, 242 км. в с. Махнівка Хмільницького району водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «HONDA», б/н, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, не стійка хода. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння водій відмовився на місці зупинки у встановленому законом порядку під час ведення безперервної відеофіксації, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. (а. с. 2);

-рапорту інспектора взводу № 1 роти № 2 БУПП у Вінницькій області ДПП л-та поліції Пенькового В. від 16 травня 2022 року, згідно якого під час несення служби 16 травня 2022 року нарядом поліції «Юнкер-1030» в складі л-та поліції Пенькового В. В. та с-та поліції ОСОБА_2 у с. Махнівка Козятинського району Вінницької області на а/д М-21 242 км зупинено транспортний засіб «HONDA DIO», без номерів, під керуванням водія ОСОБА_1 , під час розмови з водієм в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, не чітка хода. Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки, при цьому велася безперервна відеофіксація. (а. с. 4);

-направлення на огляд транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 травня 2022 року (а. с. 6);

-відеозапису з місця події (а. с. 7).

Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції вважає, що докази, які містяться у справі, не доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини другої, третьої статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Проте, як видно із відеозапису, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (запис 21:42).

Із відеозапису видно, що ОСОБА_1 було роз`яснено, що він має право на відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, однак він може самостійно звернутися до медичного закладу і пройти такий огляд протягом двох годин, та у разі відсутності в нього стану алкогольного сп`яніння він висновок може надати в суді (запис 21:45). Тобто, правові наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не було роз`яснено в повній мірі, та не було запропоновано у разі відмови від проходження огляду на місці зупинки з використанням працівниками поліції спеціальних технічних засобів право ОСОБА_1 пройти такий огляд в медичному закладі, чим порушено положення частини другої статті 266 КУпАП.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує те, що ОСОБА_1 самостійно протягом двох годин з моменту події, яка йому інкримінується, пройшов огляд в медичному закладі в присутності працівника поліції. Відповідно до висновку КП «Козятинська центральна районна лікарня» Козятинської міської ради № 9 від 16 травня 2022 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час огляду ОСОБА_1 16 травня 2022 року о 23 год 25 хв. у нього ознак сп`яніння не виявлено (а. с. 26-28).

Крім того, відповідно до пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналогічні положення містяться також у пункті 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказ Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395 (із змінами і доповненнями) (далі -Інструкція № 1395).

У протоколі про адміністративне правопорушення свідки правопорушення, а також дії водія, щодо ухилення від огляду жодним чином не відображені.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 не доведено.

Відповідно до пункту 2 частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи наведене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29 червня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т. М. Шемета