Справа № 464/7457/21 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 33/811/677/22 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю адвоката Сигінь Ю.А. захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності Дейнеко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 10 червня 2022 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496,20 гривень судового збору.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 10.10.2021 о 11.26год. у м.Львові на перехресті вулиць Луганська - Зелена, керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» ПДР. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням технічного засобу (тесту на алкоголь) «Драгер Алкотест 6820» № 1022 від 10.10.2021.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить таку скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування вказує, що не заперечує той факт, що дійсно 10.10.2021 року о 11 год. 26 хв., в м.Львов керував своїм автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT» державний номер НОМЕР_1 їхав по вул.Зелена. Вийшовши з супермаркету підійшов до свого автомобіля, в цей же час до нього під`їхали працівники поліції і сказали, що він порушив правила дорожнього руху, не включив поворот коли повертав з кільця на вул. Луганську. Вказує, що він повідомив їх, що включав поворот, що вони це бачили, так як їхали за ним, і якщо він не включив поворот, то чому вони не зупинили його відразу, а дали можливість поїхати далі.

Зазначає, що камера 01322, файл № 01322@125210. включена працівниками поліції починаючи з 12.12.50 хв., тому вважає що є підстави для визнання відеозапису, долученого працівниками поліції недопустимим доказом, оскільки відеозйомка є частковою та велась поліцейським не з моменту зупинки транспортного засобу під його керуванням.

Адміністративний протокол саме за вчинення дій пов`язаного з керуванням автотранспортом в стані алкогольного сп`яніння складено без дотримання вимог щодо форми складення протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: факт керування не засвідчений свідками чи технічними засобами, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і не може мати доказове значення.

DVD-диски долучені працівником поліції до матеріалів справи містять 2 відеофайлів, які мають 2 окремі кориговані частини, тобто відеозапис не вівся безперервно, і не у повному об`ємі, як то вимагає Інструкція. Вказані відеозаписи здійснені з порушенням Інструкції № 1026, так як не є неповними та є коригованими з моменту початку виконання поліцейськими службових обов`язків і до їх завершення. Тому вважає, що є підстави для визнання цих відеозаписів недопустимим доказом.

Наголошує, що на момент здійснення тестування кейс з газоаналізатором був відчинений і в газоаналізатор могли попасти випари автомобільних рідин, палива, що могли надалі дати неправильний результат.

Стверджує, що не одіваючи мундштук на газоаналізатор працівник поліції запропонував йому подути в газоаналізатор без мундштука, двічі видавався результат про відсутність алкоголю, що зафіксовано на відеозаписах. Через деякий час працівники поліції привели двох свідків, і в же в їх присутності працівник поліції одів на газоаналізатор мундштук і дав йому подути в третє газоаналізатор показав позитивний результат, а саме 0,30 проміле. Тому коли йому показали позитивний результат він був здивований, подумавши трохи і зрозумівши що такого не може бути звернувся до поліцейського і сказав, що не згідний з таким результатом.

Наголошує, що його не було направлено у медичний заклад для огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім цього суд не взяв до ваги розбіжності у часі, а саме у протоколі, тесті, відеозаписах.

Працівниками поліції до матеріалів даної справи сертифікату приладу Драгер не долучено.

Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення, в графі «Гр. ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.261 КУпАП», в даній графі не має його підпису про ознайомлення з даними вимогами статей та відсутні години ознайомлення.

Заслухавши виступ адвоката Сигіня Ю.А., який підтримав подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідальність за ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, зокрема даними: протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №270040 від 10.10.2021, що відповідає вимогам ст.256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення; даними технічного засобу (тесту на алкоголь) «Драгер Алкотест 6820» № 1022 від 10.10.2022, яким встановлено стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 (0,30 %), актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з яким ОСОБА_2 погодився про, що свідчить підпис останнього, а також відеозаписом із місця події, який повністю підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, вказані докази які узгоджуються між собою та достовірність таких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів.

З матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, яким забезпечені працівники поліції, з дотриманням вимог Інструкції. Результат тесту, становив 0.30 проміле, що підтверджується також відповідною роздруківкою, яку ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом. При цьому, відповідно до відеозапису, працівником поліції було наголошено, що в ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема різкий запах алкоголю з порожнини рота, перед початком проведення тесту з допомогою газоаналізатора, було наголошено, що трубка герметично закрита, продемонстровано вказане ОСОБА_1 .

При апеляційному розгляді не встановлено, що ОСОБА_1 не погоджувався із результатом огляду та наполягав на його проведенні у медичному закладі, відповідно у працівників поліції не було обов`язку щодо оформлення відповідного направлення.

Водночас, із відеозапису наявного в матеріалах справи, вбачається, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не заперечував, що саме він був за кермом автомобіля, більше того декілька разів зазначав, що напередодні вживав міцне пиво.

Покликання про те, що суд не взяв до уваги розбіжності в часі, а саме у протоколі, тесті, відеозаписах є необґрунтованими, оскільки, зокрема, тест проведено о 12.02 год., протокол складено о 12.05 год.

Оскільки, ОСОБА_1 , 10.10.2021 о 11.26год. у м.Львові на перехресті вулиць Луганська - Зелена, керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» ПДР. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням технічного засобу (тесту на алкоголь) «Драгер Алкотест 6820» № 1022 від 10.10.2021.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції, про керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, чим порушено п.2.9 а Правил дорожнього руху, жодним чином не спростовано.

Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

Стягнення накладене судом на ОСОБА_1 відповідно до положень ч.2 ст.33 КУпАП, за змістом якої, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було здобуто, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 10 червня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я.Гончарук