Справа № 755/2702/22
Провадження №: 3/755/1949/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" липня 2022 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановила:

06 січня 2022 року о 15 год 51 хв ОСОБА_1 за адресою: м. Київ, вул. Стальського, 16а у м. Києві, керуючи транспортним засобом марки «Fiat 500 Е», н/з НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не був уважний та здійснив зіткнення із транспортним засобом марки «Toyota Camry», н/з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 б, 10.9 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення та вказав, що 06 січня 2022 року приблизно о 15 год 40 хв припаркував свій автомобіль марки «Fiat 500 Е», н/з НОМЕР_1 , на розі будинку за адресою: м. Київ, вул. С. Стальського, 16, пішов по справах та повернувся через 5 хвилин. Тоді він побачив біля свого автомобіля транспортний засіб марки «Toyota Camry», н/з НОМЕР_2 , водій якого ( ОСОБА_2 ) нецензурно лаявся та погрожував вдарити його по обличчю через те, що нібито його автомобілю перегороджений проїзд. Після цього він сів у автомобіль і ОСОБА_2 через відкрите водійське вікно намагався вдарити його по обличчю. Коли він спробував від`їхати з місця конфлікту ОСОБА_2 таки вдарив його кулаком по щоці, тому він в цей момент увімкнув не ту передачу і його автомобіль поїхав назад та вдарив автомобіль марки «Toyota Camry», н/з НОМЕР_2 , у бампер.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Простибоженко О.С. заявив клопотання про закриття провадження у справі через закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, без встановлення вини ОСОБА_1 , оскільки це не передбачено нормами КУпАП при закритті справи з цієї підстави. Також вказав на те, що ОСОБА_2 ображав та принижував ОСОБА_1 , а потім наніс йому побої, що вплинуло на психоемоційний стан ОСОБА_1 та викликало у нього сильне душевне хвилювання, а тому на момент скоєння ДТП останній міг перебувати у стані крайньої необхідності, необхідної оборони чи неосудності.

Також у судовому засіданні заслухано іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , який пояснив, що 06 січня 2022 року приблизно о 15 год 45 хв мав намір виїхати зз двору дому, де мешкає, направо у бік вул. Курнатовського. У цей час біля будинку на сул. Стальського, 16 був припаркований автомобіль марки «Fiat 500 Е», н/з НОМЕР_1 , який перегороджував як в`їзд у двір, так і виїзд направо, у автомобілі нікого не було. У цей момент з під`їзду вийшов ОСОБА_1 та почав лаятись і казати, що його автомобіль не заважає проїзду. Після цього ОСОБА_1 сказав від`їхати і дати йому дорогу, коли він сів у автомобіль і почав їхати, то зупинився біля ОСОБА_2 і знову почав лаятись і плюватись, він вийшов із автомобіля і спитав чого він так робить, на що ОСОБА_1 різко почав їхати із двору у сторону вул. Стальського, проїхавши 10 м він зупинився і почав кричати. ОСОБА_2 підійшов до нього, поклав руку на плече та спитав чого той так лається, на що ОСОБА_1 різко натиснув на газ, включивши задню передачу, та заднім ходом в`їхав у автомобіль марки «Toyota Camry», н/з НОМЕР_2 . ОСОБА_2 намагався його зупинити та витягнути з автомобіля, проте ОСОБА_1 далі тиснув на газ, щоб втекти з місця події, але проїхавши ще метрів 10 зупинився, почав кричати та стверджувати, що той його нібито побив. ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував будь-які побиття зі свого боку, а також заперечував з приводу не встановлення вини ОСОБА_1 при закритті справи про притягнення останнього до адміністративної відповідальності на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Суддя, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності,захисника, іншого водія, дослідивши наявні у справі докази, дійшла такого висновку.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 06 січня 2022 року серії ААД № 205173, зі змісту якого вбачається порушення водієм пунктів 2.3 б, 10.9 Правил дорожнього руху, схемою місця ДТП від 06 січня 2022 року, поясненнями іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно пунктів 2.3 б, 10.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Наявна у матеріалах схема ДТП від 06 січня 2022 року сама по собі указує на те, що сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів марки «Fiat 500 Е», н/з НОМЕР_1 та «Toyota Camry», н/з НОМЕР_2 , що також не заперечують і самі водії.

Це, власне, і простежується та кореспондується з даними про ушкодження транспортних засобів внаслідок контактів. Зокрема у транспортного засобу марки «Fiat 500 Е», н/з НОМЕР_1 пошкоджено задній бампер з лівого боку, транспортний засіб марки «Toyota Camry», н/з НОМЕР_2 отримав пошкодження переднього бампера з лівого боку, передньої лівої фари.

Враховуючи вище зазначене в сукупності, суддя приходить до висновку, що у діях ОСОБА_3 є порушення Правил дорожнього руху, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та які були в причинно-наслідковому зв`язку із обставинами, що призвели до виникнення дорожньо-транспортної пригоди, а тому в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Щодо аргументів сторони захисту про те, що водій діяв за обставини, що виключають адміністративну відповідальність відповідно до ст. 17-20 КУпАП та виключає можливість настання адміністративної відповідальності, як такої, з огляду на те, що інший водій ОСОБА_2 ображав та принижував ОСОБА_1 , а потім наніс йому побої, що вплинуло на психоемоційний стан ОСОБА_1 та викликало у нього сильне душевне хвилювання, суд сприймає критично, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 17 КпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 18 КпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Згідно ст. 19 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані необхідної оборони, тобто при захисті державного або громадського порядку, власності, прав і свобод громадян, установленого порядку управління від протиправного посягання шляхом заподіяння посягаючому шкоди, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Згідно ст. 20 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

Отже, положеннями КУпАП передбачено можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності у випадках, коли вчинені нею дії, які мають ознаки правопорушення і за які КУпАП передбачена відповідальність, вчинені у стані крайньої необхідності, необхідної оборони чи неосудності.

Водночас будь-яких переконливих доказів, зокрема на підтвердження факту звернення до поліції чи медичного закладу за фактом побиття, які б поза розумним сумнівом вказували на те, що під час словесної перепалки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 останній отримав побої через що перебував у стані крайньої необхідності, необхідної оборони чи неосудності, суду надано не було.

У зв`язку із цим суддя вважає, що усі заперечення є намаганням уникнути притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Жодних доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, судді не надано.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

З моменту вчинення ОСОБА_1 правопорушення до дня розгляду справи суддею минуло більше трьох місяців.

Щодо посилання захисника на те, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється, то такі доводи є безпідставними.

Зі змісту вищевказаних правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов як: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення та сплив встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).

При цьому для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

А тому закриття провадження у справі за п. 7 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, у такому випадку справа підлягала б закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду при розгляді справи про адміністративне правопорушенняз`ясовувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі прийняття постанови про закриття провадження за п. 7 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 38, 124, 247, 283-285 КУпАП, суддя

постановила:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням на день розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: В.Б. Левко