Справа № 347/121/22
Провадження № 33/4808/542/22
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції КРИЛЮК М. І.
Суддя-доповідач Шигірт
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шигірт Ф.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Косівського районного суду 01 квітня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Косівського районного суду від 01 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП .

На вказану постанову суду ОСОБА_1 19 серпня 2022 року подав апеляційну скаргу. Разом з апеляційною скаргою подано клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження.

З клопотання вбачається, що копію постанови Косівського районного суду від 01 квітня 2022 року ОСОБА_2 отримав поштою лише 10 квітня 2022 року. Після цього 12 квітня 2022 року подав апеляційну скаргу. 17 серпня 2022 року з ЄДРСР йому стало відомо, що 29 квітня 2022 року постановою апеляційного суду його апеляційну скаргу повернуто, у зв`язку з відсутністю клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. За таких обставин вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши обставини викладені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 квітня 2022 року Косівський районний суд Івано-Франківської області розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та наклав на нього адміністративне стягнення.

12 квітня 2022 року ОСОБА_1 оскаржив постанову до Івано-Франківського апеляційного суду.

29 квітня 2022 року постановою судді Івано-Франківського апеляційного суду апеляційну скаргу повернуто ОСОБА_3 у зв`язку із пропуском строку на апеляційне оскарження та відсутності клопотання про його поновлення.

19 серпня 2022 року ОСОБА_1 вдруге подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строків на апеляційне оскарження.

З викладених обставин вбачається, що ОСОБА_1 подавши 12 квітня 2022 року апеляційну скаргу з пропущенням строків на апеляційне оскарження, понад 4 місяці не цікавився результатами розгляду його апеляційної скарги. З огляду на практику Європейського суду та вимог КУпАП щодо стислих термінів розгляду справи апеляційним судом, така пасивна поведінка ОСОБА_1 не дає підстав для задоволення клопотання.

Крім того, будь-яких поважних причин, які реально перешкоджали ОСОБА_1 мати інформацію про хід розгляду його справи в апеляційному судді він не навів.

З цього приводу Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також в рішенні «Пономарьов проти України» суд звернув увагу на те, що у кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Таким чином Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевказане, вважаю що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні, а тому апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 289, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Косівського районного суду 01 квітня 2022 року.

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 з усіма доданими до неї матеріалами.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Шигірт Ф.С.