КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження : 33/824/1547/2022
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 липня 2022 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю захисника особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Собини П.М., який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Собини П.М. на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 03 лютого 2022 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 03 лютого 2022 року,

ОСОБА_1 ,який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цією ж постановою суд стягнув із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Як встановлено постановою судді, з посиланням на протокол про адміністративне правопорушення, 30.09.2021 року о 14 год. 30 хв. в м. Києві, по вул. Здолбунівська, 3, ОСОБА_1 керував автомобілем «Маzda 3», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук). Огляд проводився у лікаря нарколога КНП КМНКЛ «Соціотерапія».

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Собина П.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 03 лютого 2022 року скасувати та провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги, захисник посилається на те, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зокрема, як зазначає апелянт, судом першої інстанції були проігноровані вимоги закону стосовно того, що працівниками поліції не було надано жодного доказу керування ОСОБА_1 транспортним засобом 30.09.2021 року, а направленню на огляд підлягає саме особа, яка керувала транспортним засобом.

Посилаючись на вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, а також обставини проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, захисник вказує на те, що під час проведення медичного огляду були порушені вимоги законодавства, що вказує на недійсність висновку щодо результатів проведеного огляду.

При цьому, апелянт звертає увагу на те, що висновок лікаря нарколога КНП КМНКЛ «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду від 04.10.2021 року, згідно з яким ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, суд взагалі не мав права брати до уваги, так як даний висновок був складений 04.10.2021 року, а протокол про адміністративне правопорушення складався 30.09.2021 року, а тому вказаний висновок не міг бути додатком до цього протоколу, що вказує на те, що поліцейськими було залучено висновок до матеріалів після складання протоколу про адміністративне правопорушення, що може свідчити про фальсифікацію матеріалів справи.

Переглянутий судом відеозапис з бодікамери АА-00928, як вважає захисник, також не міг братися судом до уваги та служити підтвердженням вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до вимог п. 2 глави ІІІ. Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків, а відеозапис ведеться безперервно до їх завершення.

Однак у даному випадку, доданий до протоколу відеозапис не є безперервним, що виключає його прийняття як належного та допустимого доказу винуватості водія та взагалі відсутній огляд водія з метою встановлення ознак наркотичного сп`яніння, що повинні були зробити поліцейські за участі двох свідків або із застосуванням безперервного відеозапису.

Таким чином, як зазначається у скарзі, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не доведена належними та допустимими доказами, а тому, згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши поясненнязахисникаОСОБА_1 - адвоката Собини П.М., який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на висновок судді про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 279310 від 30.09.2021 р.; висновком лікаря нарколога КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду від 04.10.2021, згідно з яким ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння та переглянутим відеозаписом з бодікамери АА-00928, суд апеляційної інстанції не може з ним погодитися, з огляду на таке.

Як встановлено під час апеляційного розгляду протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 279310 від 30.09.2021 року, який було складено щодо ОСОБА_1 сам по собі не може бути визнаний належним та беззаперечним доказом його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом, як зазначено в оскаржуваній постанові, з ознаками наркотичного сп`яніння, оскільки вказаною нормою встановлена адміністративна відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом у стані, а не з ознаками, наркотичного сп`яніння.

Крім того, під час складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, були допущені порушення вимог відомчих інструкцій, які ставлять під сумнів належність та допустимість не тільки протоколу про адміністративне правопорушення, а й інших доказів, якими суддя обґрунтувала свій висновок щодо доведеності вини правопорушника, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, як прямо передбачено ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, як це передбачено ч. 4 ст. 266 КУпАП, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Тобто, відповідно до вимог закону, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають не будь-які особи, а лише особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Між тим, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 о 14 год. 30 хв. 30.09.2021 року керував автомобілем «Маzda 3», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Здолбунівська, 3, так само, як доказів того, що вказаний автомобіль було зупинено з дотриманням вимог, передбачених ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Що стосується факту перебування ОСОБА_1 в салоні вказаного автомобілі, навіть за умови наявності підстав вважати, що він перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, то сама по собі ця обставина не може служити підставою, як для вимоги поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і для притягнення такої особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки така відповідальність передбачена лише за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а не за перебування в транспортному засобі у такому стані.

Враховуючи вищенаведене, за відсутності доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом перед тим як у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, визначені у п. 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735), поліцейський не мав правових підстав для його направлення до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до вимог, передбачених пунктами 16, 17, 20 розділу ІІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, як це прямо передбачено п. 22 розділу ІІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Як вбачається із Висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, його було складено не безпосередньо після огляду особи, який проводився 30.09.2021 року, а лише 04.10.2021 року, а тому він не міг бути долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, який було складено 30.09.2021 року.

При цьому, як зафіксовано на відеозапису, який було долучено до протоколу про адміністративне правопорушеннясерії ААБ № 279310 від 30.09.2021 року, поліцейський почав складати цей протокол ще до початку огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.

Виходячи з вищенаведеного, а також наведених вище вимог законодавства, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що Висновок лікаря-нарколога щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.10.2021 року № 005661, яким встановлено, що останній перебуває у стані наркотичного сп`яніння, не може бути визнаний належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він був складений з порушенням вимог Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, а тому його слід вважати недійсним.

Більш того, навіть якщо припустити, що вказаний Висновок є дійсним, а ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, ця обставина не може служити підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що до моменту виявлення у нього ознак такого стану, він керував транспортним засобом.

Наведені обставини дозволяють стверджувати про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містять у собі належних та допустимих доказів, які б дозволили зробити висновок про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні ним транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

З огляду на це, а також приймаючи до уваги інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 03 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки висновки судді не ґрунтуються на доказах, отриманих у встановленому законом порядку та які не викликають сумнівів у своїй достовірності, а судовий розгляд, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, було проведено без повного, об`єктивного та всебічного з`ясування всіх обставин справи та її вирішення у відповідності до вимог закону.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Собини П.М. підлягає задоволенню, а постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 03 лютого 2022 року - скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Собини П.М. задовольнити.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 03 лютого 2022 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо нього - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Курічова В.М.