Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/30/22
Провадження № 3/542/63/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2022 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Шарової-Айдаєвої О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Якуби М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт Нові Санжари у залі суду протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), і матеріали справи, додані до нього щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

11 січня 2022 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 160923 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 160923 відносно ОСОБА_1 направлявся відділенням поліції № 3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області до суду неодноразово.

Постановою судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 10 грудня 2021 року справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 була повернута до ВП № 3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області на доопрацювання (а.с. 13-14).

11 січня 2022 року адміністративний матеріал, що містить протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП, надійшов до суду після доопрацювання.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 січня 2022 року справа передана до провадження судді Шарової-Айдаєвої О.О. (а.с. 19).

З протоколу від 30 листопада 2021 року серії ДПР18 № 160923, складеного відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП, вбачається наступне.

30 листопада 2021 року о 16 год. 14 хв. в с. Галущина Гребля по пров. Озерний, 1, Драбинівська ОТГ, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом мотоциклом Musstang MT 110-2, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя, очей). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 3 статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , достовірно знаючи про те, що відносно нього складений протокол про адміністративне правопорушення і що справа про адміністративне правопорушення буде розглядатись в Новосанжарському районному суді Полтавської області, до суду не з`являвся.

Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення повісток на його адресу проживання, зазначену в протоколі про адміністративе правопорушення: АДРЕСА_1 .

Так, з матеріалів справи вбачається, судові повістки на судові засідання, призначені на 25.01.2022 (а.с. 22), 01.03.2022 (а.с. 24), 03.05.2022 (а.с. 37), 31.05.2022 (а.с. 38), 06.07.2022 (а.с. 35), а також на 03.08.2022 (а.с. 36) отримані ОСОБА_1 .

Про причини неявки ОСОБА_1 не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи не надсилав, пояснень щодо встановленого в протоколі порушення до суду не надавав.

Вирішуючи питання про можливість проведення судового засідання у відповідній справі за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд виходить з наступного.

З огляду на те, що повістка на судове засідання, призначене на 03 серпня 2022 року, є отриманою, суд приходить до висновку про належне повідомлення особи про час, дату та місце судового засідання (а.с. 36).

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що ОСОБА_1 як особа, якій відомо про факт складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не виконав добросовісно свої процесуальні обов`язки щодо явки в судове засідання, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів.

Слід зазначити, що особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Не зважаючи на це, ОСОБА_2 не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".

Отже, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Тим більше, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду справи, уникнення зловживання процесуальними правами, а також для виключення можливості затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності, вважаю можливим розглянути справу за відсутності правопорушника на підставі наявних у ній даних та доказів.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 3 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 11 листопада 2015 року № 1431/27858, передбачено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами статті 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частинв 3 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, в ході розгляду даної адміністративної справи встановлено, що на підтвердження притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності двічі протягом року до матеріалів справи додано копію постанови Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02 жовтня 2020 року (справа № 542/890/20, провадження № 3/542/302/20) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с. 15-17), а також копію постанови Новосанжарського районного суду Полтавської області від 16 червня 2021 року (справа № 542/626/21, провадження № 3/542/182/21) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення за частиною 2 статті 130 КУпАП (а.с. 8-11).

Інших доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 двічі протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суду не надано.

За матеріалами зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 притягаєтся до адміністративної відповідальності за дій, вчинені 30 листопада 2021 року. Поряд з цим, на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, надані постанови Новосанжарського районного суду від 02 жовтня 2020 року та 16 червня 2021 року.

Отже, наявна в матеріалах справи постанова Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02 жовтня 2020 року (справа № 542/890/20, провадження № 3/542/302/20) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вказує на те, що саме за частиною 1 статті 130 КУпАП ОСОБА_1 притягався більше ніж за рік до вчинення досліджуваного правопорушення.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 130 КУпАП, оскільки не підтвердженого факт його піддання адміністративному стягненню двічі протягом року за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підставі вищевикладеного, вбачається, що інспектором СРПП ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Кавкою В.І. невірно кваліфіковані дії ОСОБА_1 за частиною 3 статті 130 КУпАП.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві.

Згідно з вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішує спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановити обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до вимог статті 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законодавством або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

Суд вважає, що кваліфікація дій ОСОБА_1 за частиною 3 статті 130 КУпАП не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду даної справи та вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_1 на частину 2 статті 130 КУпАП.

Така перекваліфікація судом дій ОСОБА_1 не погіршує його становище, не порушує його прав та не змінює обставин правопорушення, зафіксованого протоколом.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, а саме: повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був підданий адміністративній відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП на підставі постанови Новосанжарського районного суду Полтавської області від 16 червня 2021 року (справа № 542/626/21, провадження № 3/542/182/21). В подальшому, як вбачається з матеріалів справи № 542/30/22, ОСОБА_1 протягом року від дня вчинення порушення за частиною 2 статті 130 КУпАП (13 квітня 2021 року), повторно вчинив порушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, а саме: відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння 30 листопада 2021 року.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом серії ДПР18 № 160923про адміністративне правопорушення від 30.11.2021(а.с. 4), відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 12), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 6), які пояснили, що в їх присутності ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, а саме: мотоциклом Musstang MT 110-2, державний номерний знак НОМЕР_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, а також від продуття приладу Драгер відмовився.

Судом досліджено відеозапис події з камери поліцейського, який є додатком до протоколу. З відеозапису вбачається, що працівником поліції, дійсно, було запропоновано ОСОБА_1 , який мав явні ознаки сп`яніння, пройти огляд на стан сп`яніння. Однак від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законодавством порядку водій відмовився (а.с. 12).

Зазначені дії ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП.

Отже, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідно до частини 2 статті 130 КУпАП має бути притягнутий до адміністративної відповідальності.

Частина 2 статті 130 КУпАП, передбачає відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, не встановлено.

Відповідно до начальника СРПП ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області О.О. Мокляка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував.

Отже, ОСОБА_1 , як такий, що не отримував та не має посвідчення водія, не є водієм в розумінні п. 1.10 ПДР України та відноситься до інших осіб, щодо яких такий вид стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами санкцією частини 2 статті 130 КУпАП не передбачений.

Згідно з п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення, однак суди не вправі застосовувати його тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу порушника, обставини вчинення ним правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, зважаючи на те, що ОСОБА_1 вже не вперше вчинив аналогічне адміністративне правопорушення, враховуючи ступінь його вини, поведінку під час скоєння правопорушення та після цього, з метою виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, а також, запобігання вчиненню ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без вилучення транспортного засобу, що передбачено частиною 2 статті 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2022 року - 2481,00 грн.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 496 грн 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 24, 40-1, частиною 2 статті 130, статтями 276-280, 283, 285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КпАП України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн 00 коп. (тридцять чотири тисячі гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір за ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 496 грн 20 коп. (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Відповідно до частини 2 статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення йому постанови, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва