Справа № 132/3902/21
Провадження № 33/801/682/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєлін Є. В.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 29 червня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 29 червня 2022 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з нього в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Не погодившись з цією постановою, 27 липня 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що його не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, на думку скаржника, ознаки наркотичного сп`яніння вказані у протоколі є суб`єктивними. Також ОСОБА_1 вказує, що він не відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у направленні до медичного закладу вказано не найближчий до місця зупинки медичний заклад. На думку апелянта, про відсутність у нього ознак наркотичного сп`яніння також свідчить той факт, що його не відсторонили від керування транспортним засобом. Також ОСОБА_1 вказує на те, що того ж дня 21 листопада 2021 року, він звернувся до медичного центру та здав аналізи, які підтверджують відсутність наркотичних речовин у нього в сечі, а 22 листопада 2021 року повторно звернувся до наркологічної лікарні за висновком, якою будь-яких ознак сп`яніння не виявлено.

У апеляційній скарзі апелянт також ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, посилаючись на те, що у судовому засіданні під час винесення постанови судом першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав, а повний текст постанови отримав 19 липня 2022 року.

Апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження слід задовольнити, зважаючи на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у судовому засіданні під час винесення постанови ОСОБА_1 присутнім не був (а. с. 11). Відповідно до відмітки на заяві про видачу копії постанови, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 19 липня 2022 року (а. с. 16). Апеляційну скаргу подано 27 липня 2022 року (а. с. 20).

За правилом статті 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Отже, апеляційну скаргу подано в десятиденний строк з дня отримання повного тексту постанови суду першої інстанції.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги.

Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін з огляду на таке.

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та так само відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 21 листопада 2021 року о 10 год 05 хв поблизу с. Корделівка, Калинівського району Вінницької області керував транспортним засобом «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: блідість обличчя, тремтіння рук, відсутність реакції зіниць на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 346212, складеним 21 листопада 2021 року о 10 год. 15 хв. (а. с. 2).

Направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 листопада 2021 року встановлено, що ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився (а. с. 4).

Рапортом від 21 листопада 2021 року інспектор взводу №2 роти №1 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП старший лейтенант поліції І.Ю. Махтодієнко доповів, що під час несення служби 21 листопада 2021 року по автодорозі М-21 263 км. О 10 год. 05 хв. за порушення ПДР було зупинено транспортний засіб «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Водієві було запропоновано у встановленому законом порядку пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, від чого ОСОБА_1 відмовився. Процес відмови фіксувався на бодікамеру. На водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП (а. с. 5).

З відеозапису з нагрудної бодікамери працівника поліції видно, що від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, а коли йому повідомили про складання протоколу про адміністративне правопорушення через відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, він погодився із цим (а. с. 6).

Згідно з статтею 266 КпАП України особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Тобто, якщо у поліцейського виникла обґрунтована підозра про перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані сп`яніння, він має право направити цю особу для проведення відповідного огляду.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

Статтею 130 КпАП України передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння складено протокол про адміністративне правопорушення, з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Пунктом 2.5 ПДР передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Згідно п. 6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Для визначення у водія стану наркотичного сп`яніння обов`язкове проведення лабораторних досліджень, що визначено у п. 7 розділу III Інструкції.

Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

При цьому проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чинним законодавством не передбачено і з технічної точки зору є неможливим, такий огляд може бути здійснений виключно в медичному закладі, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився.

Таким чином, апеляційний суд вважає спростованими доводи апеляційної скарги в цій частині.

Апеляційний суд відхиляє як доказ довідку видану ТОВ «Медичний центр «Юніком Медікал» від 21 листопада 2021 року та висновок КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» від 22 листопада 2021, оскільки ці огляди на стан сп`янінні проводились у відсутності поліцейського та свідків. Крім того, ОСОБА_1 ставиться у провину саме відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку, а не керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, а тому відповідні доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

З аналогічних підстав відхиляються доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було відсторонено від подальшого керування транспортним засобом, оскільки саме по собі незастосування працівником поліції відсторонення від керування автомобілем водія не є порушенням порядку проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченого статтею 266 КпАП України, яке тягне за собою недійсність доказів і не може бути підставою для звільнення водія від відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Твердження апелянта про те, що суд в порушення вимог статті 268 КпАП України розглянув справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд до уваги не приймає, враховуючи наступне.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання (рішення Європейського Суду від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, необхідно розуміти таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності.

Відповідно до статті 277 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Як вбачається із матеріалів справи, про судове засідання ОСОБА_1 повідомляли поштовим відправленням за адресою, яку ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, яке повернулось невручене з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»(а. с. 9).

Пізніше, на сайті суду було зроблено оголошення про виклик ОСОБА_1 у судове засідання.

Розгляд матеріалів справи про адміністративне правопорушення відбувся 29 червня 2022 року.

На думку апеляційного суду, суд вчинив необхідні дії для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а ОСОБА_1 , будучи повідомленим про складання протоколу про адміністративне правопорушення та знаючи від працівників поліції, що видно з відеозапису з бодікамери поліцейського, що справа розглядатиметься Калинівським районним судом не був позбавлений можливості з розумним інтервалом цікавитись про стан розгляду справи про адміністративне правопорушення та самостійно дізнатись про дату та час її розгляду.

З метою дотримання основних засад судочинства, зокрема і розумних строків розгляду справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Отже, переконливих доводів, які б ставили під сумнів висновки суду, викладені в постанові і були б підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

За таких обставин, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП дотримано, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови Калинівського районного суду Вінницької області від 29 червня 2022 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Калинівського районного суду Вінницької області від 29 червня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 29 червня 2022 року без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук