БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/463/22 Провадження № 3/497/239/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.2022 року суддя Болградського районного суду Одеської області Висоцький Сергій Олександрович , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, не інваліда, приватного підприємця, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 26.01.2001 року Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області, РНОКПП НОМЕР_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

15 березня 2022 року о 19:50 годині, прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» у складі сержанта Бунева О., в районі прикордонного знаку №0759/03 на відстані 10 м до лінії державного кордону, було виявлено та затримано групу осіб, одним з котрих був ОСОБА_1 , який незаконно разом з іншим, поза пунктом пропуску у пішому порядку намагався перетнути державний кордон України в напрямку Республіки Молдови, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року.

За даним фактом помічником начальника ВПС з АЮД - начальником групи лейтенантом Швець Ю.Т. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у вчиненні вказаного правопорушення визнав повністю, розкаявся, просив суд строго його не карати. Пояснив, що він перетинав державний кордон у не встановленому законом порядку через те, що на території держави України розпочалася війна і його сім`я дружина та малолітня дитина - виїхала за кордон та він намагався долучитись до них. Воєнні дії, переживання за родину, черги на кордоні викликали в нього сильні душевні страждання, він намагався якомога швидше приєднатись до родини й припустився помилки, пішовши через кордон поза межами пункту пропуску. Також зазначив, що йшов самостійно, без інших осіб та сторонньої допомоги. Інші затримані особи йому невідомі.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.ст.251, 252 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 2 ст. 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад). Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізичні осудні особи, які досягли 16-річного віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Крім того, відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року «Про порядок перетину Державного кордону України громадянами України» перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини; 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

На підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Винуватість особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 156786 від 15.03.2022 року;

-рапортами інспекторів прикордонної служби від 15.03.2022 року;

-особистими письмовими поясненнями ОСОБА_1 та наданими в суді.

При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 204-1 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою - спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинені групою осіб.

Крім цього, суд також звертає увагу, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, що затверджений Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан з 24.02.2022 року строком на 30 діб.

Згідно ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, майновий стан - ОСОБА_1 не працевлаштований, наявність неповнолітньої дитини, постійного місця мешкання, враховуючи обставини, що пом`якшують адміністративну відповідальність щире розкаяння винного, вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин та інші вимоги ст.33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, приходжу до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту передбаченого санкцією ч.2 ст. 204-1 КУпАП, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 на підставі ст. 260-263 КУпАП було затримано з 14.03.2022 року по 15.03.2022 року, відповідно до ч. 2 ст. 327 КУпАП слід вважати, що ОСОБА_1 відбув адміністративне стягнення.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496.20 гривень.

Керуючись ст. ст. 9-11, 27, 33-35, 40-1, 204-1, 221, 283-285 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.204-1 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі санкції цієї статті призначити йому стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 1 (одна) доба.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 496.20 гривень (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя: С.О.Висоцький