Справа № 931/116/22
Провадження № 3/931/71/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року смт. Локачі

Суддя Локачинського районного суду Кідиба Т. О., за участю захисника - Шестерніна В.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 (сел. Локачі) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом серії ДПР18 № 457019 від 02.03.2022 року ОСОБА_1 02.03.2022 о 17:35 в с. Зубильне по вул. Миру Володимир-Волинського району Волинської області керував автомобілем марки "ВАЗ-2107", номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України). Огляд проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою приладу "Драгер", тест № 4716.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що 02.03.2022 до нього прийшов ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 , які попросили завести їх в с. Зубильне, на що він погодився. По дорозі в с. Зубильне він проїхав два блокпости, його не зупиняли. Коли вони приїхали в село, там їх чекали і запросили на вечерю. Він додому їхати не збирався, тому вони разом сиділи і вживали спиртні напої. Орієнтовно через 1,5 години до них прийшов староста села ОСОБА_4 , який запитав його документи і викликав працівників поліції. Коли приїхали поліцейські, то запропонували йому пройти тест на алкоголь, на що він їм повідомляв, що вживав алкогольні напої уже по приїзду в село, а коли їхав, то був тверезим. Проте, поліцейські його не слухали, він пройшов тестування на алкоголь на приладі "Драгер", яке показало 2,29 проміле. Своєї вини не визнає.

Захисник ОСОБА_1 - Шестернін В.Д. подав письмове заперечення у справі, в якому заперечує вину ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (п. 1.10 Правил дорожнього руху).

Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі - Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).

В цьому випадку поліцейський не зупиняв транспортний засіб ОСОБА_1 . Транспортний засіб ОСОБА_1 взагалі ніхто не зупиняв і не затримував: ні поліцейський ОСОБА_5 , ні староста села Зубильне ОСОБА_6 (який, виходячи з його письмових пояснень, викликав поліцейського після виявлення вже припаркованого транспортного засобу біля одного з будинковолодінь села Зубильне), ні гр. ОСОБА_7 (який, виходячи з його письмових пояснень, «встановив» наявність у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння).

Отже, поліцейський не мав права проводити огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння. Вимога поліцейського до ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння була незаконною.

Що стосується поліцейського ОСОБА_5 , то він прибув в складі патрульного екіпажу о 17 год. 36 хв. (з цього часу починається відеозапис з його нагрудної камери), тобто через 2,5-3 годин після того, як ОСОБА_1 разом з двома друзями приїхали в село Зубильне і завершив керування транспортним засобом.

Отже, поліцейський ОСОБА_5 не був безпосереднім свідком ні факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, ні факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння чи з ознаками такого стану.

Що стосується старости села Зубильне ОСОБА_4 , то з його письмових пояснень вбачається, що йому о 16 год. 20 хв. зателефонував гр. ОСОБА_7 та повідомив, що в напрямку села Зубильне рухається автомобіль білого кольору, в якому знаходяться троє осіб чоловічої статі в стані алкогольного сп`яніння. Після цього староста об`їхав село, виявив припаркований біля одного з будинковолодінь автомобіль, зайшов в будинок та виявив там декількох осіб в стані алкогольного сп`яніння. Після цього він викликав поліцію. З відповіді на адвокатський запит ГУ Нацполіції у Волинській області вбачається, що такий виклик було здійснено о 17 год. 02 хв.

Отже, староста села Зубильне ОСОБА_6 , який викликав поліцію, не був безпосереднім свідком факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Що стосується ОСОБА_7 , то з його письмових пояснень вбачається, що о 16 год. 05 хв. (в поясненнях зроблено виправлення на 17 год. 25 хв.) він перебував на блокпості, зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , в якого було відчутно запах алкоголю з порожнини рота та наявні ознаки алкогольного сп`яніння. Після цього він звернувся до старости села, щоб той зателефонував в поліцію.

Однак, ОСОБА_7 не зупиняв транспортний засіб ОСОБА_1 , останній не виходив з автомобіля, не розмовляв з ним, не пояснював мету поїздки і т.д. Ці обставини підтверджуються показаннями самого ОСОБА_1 та осіб, які перебували з ним в автомобілі.

Незрозумілим є те, яким чином ОСОБА_7 встановив особу водія, адже документів йому ніхто не пред`являв. Також незрозумілим є те, в який спосіб ним були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у водія автомобіля ОСОБА_1 , адже, як вже зазначалося, з ОСОБА_7 ніхто не спілкувався.

Також зазначає, що ОСОБА_1 в момент складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення правовою допомогою не користувався. Йому ніхто лінію захисту не вибудовував чи версію подій не формулював. При цьому поведінка і висловлювання ОСОБА_1 були логічними, чіткими і послідовними.

ОСОБА_1 не визнавав своєї вини та зазначав, що не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського чітко вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово (шість разів) повідомляв поліцейському про те, що привіз двох своїх товаришів з смт. Торчин до їх знайомої в село Зубильне, в неї вони вживали спиртні напої, він нікуди їхати не збирався і перед керуванням автомобілем алкоголь не вживав.

Покази ОСОБА_1 про те, що він вживав алкоголь вже після завершення керування транспортним засобом, не спростовані жодними фактами чи доказами.

Просить провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адмінправопорушення.

У судовому засіданні захисник надав пояснення, аналогічне викладеному у його письмовому запереченні.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердив покази ОСОБА_1 , а саме: те, що 02.03.2022 він разом з ОСОБА_3 прийшли до ОСОБА_1 і попросили завести їх в с. Зубильне до його знайомої, на що той погодився. По дорозі в с. Зубильне їх ніхто не зупиняв. Вони мали лишатися в селі, додому їхати не збиралися, тому вони разом сиділи і вживали спиртні напої, в тому числі ОСОБА_1 . Орієнтовно через 1,5 год. до них прийшов староста села ОСОБА_4 , який запитав їх документи і викликав працівників поліції. Коли приїхали поліцейські, то пропонували ОСОБА_1 пройти тест на алкоголь, на що він їм неодноразово повідомляв, що вживав алкогольні напої уже після приїзду в село. По дорозі до с. Зубильне ОСОБА_1 був тверезим.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , зазначені в протоколі, у судове засідання не з`явилися, будь яких заяв, клопотань з зазначенням поважних причин неявки не подали.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Статтею 130 КпАП України передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У положенні п.2.9 "а" ПДР України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту ст. 130 КУпАП та п. 2.9 "а" ПДР України вбачається, що до відповідальності за ст. 130 КУпАП можуть бути притягнуті лише особи, які керують транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим матеріали справи мають містити, в тому числі, докази які підтверджують факт керування транспортним засобом саме особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, показання свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів керування автомобілем ОСОБА_1 .

Як вбачається із долученого до матеріалів справи відеозапису, що досліджений судом, останній не містить доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, відеозйомка розпочинається з того, що працівник поліції під`їхав до припаркованого біля будинку автомобіля "ВАЗ-2107", номерний знак НОМЕР_1 , в подальшому поліцейський підійшов до людей, які перебували біля вказаного будинку. Визначивши водія транспортного засобу та перевіривши його документи, працівник поліції провів огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 з використанням спеціального технічного засобу, результат проведення тесту становив 2.29 ‰. При цьому ОСОБА_1 неодноразово вказував, що вживав алкогольні напої після завершення керування транспортним засобом.

Таким чином, враховуючи пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , обставини, зафіксовані відеозаписом, відсутність інших доказів, які підтверджують факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, а також вимоги п. 6 розділу І Інструкції, відповідно до якої огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння був проведений не на місці зупинки транспортного засобу під його керуванням, отже, з порушенням вимог Інструкції, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази керування ОСОБА_1 02.03.2022 року транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а отже його винуватість у вчиненні даного адміністративного правопорушення не є доведеною.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми закону, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу може бути подано до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба