Справа № 161/2864/22
Провадження № 3/161/1456/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 14 липня 2022 року

Луцький міськрайонний суд в особі судді Філюк Т.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- за ч.2 ст.130, ст.124, ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

21 лютого 2022 року з Управління патрульної поліції у Волинській області до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ст.124, ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №272299 від 13 лютого 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 , 13.02.2022 року, о 22:11 год в м. Луцьку по вул. Арцеулова,1, керував транспортним засобом марки «Audi Q5» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння,а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу та у лікаря нарколога відмовився, чим повторно протягом року вчинив правопорушення. Чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України. Дії останнього кваліфіковані поліцейським за ч.2 ст.130 КУпАП.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 113435 від 13 лютого 2022 року, водій ОСОБА_1 , 13.02.2022 року, о 22:11 год в м. Луцьку по вул. Арцеулова,6, керуючи транспортним засобом марки «Audi Q5» д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на припаркований на узбіччі транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Sprinter» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень тз, а також скоїв наїзд на сміттєвий бачок, що призвело до його пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 , порушив вимоги п 12.1 ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Також, згідно протоколу серії ДПР18 № 113436 від 13 лютого 2022 року, водій ОСОБА_1 , 13.02.2022 року, о 22:11 год в м. Луцьку по вул. Арцеулова,6, керуючи транспортним засобом марки «Audi Q5» д.н.з. НОМЕР_1 ,скоївши ДТП,а саме, наїзд на транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Sprinter» д.н.з. НОМЕР_2 , що стояв, залишив місце дорожньо - транспортної пригоди, чим порушив вимоги пункт 2.10 Правил дорожнього руху України.

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності кваліфіковані за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився з невідомих суду причин, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи засобами мобільного зв`язку, про що в матеріалах справи наявна довідка про доставку SMS повідомлення щодо документу «судова повістка про виклик до суду».

Враховуючи, що положеннями ст. 268 КУпАП визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою і справа за ч.2 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП до таких не відноситься, вважаю можливим здійснити розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Така позиція суду узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини, викладеними в рішенні від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» (Заява N 36655/02), відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 , наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення від 13.02.2022 року, схемою ДТП від 13.02.2022 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів,де в графі «результат огляду на стан сп`яніння» зазначено відмовився від проходження, направленням на огляд водія тз з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 13.02.2022 року, де в графі «результат огляду» зазначено відмовився від огляду, довідкою з бази даних НАІС ІПНП, з якої вбачається, що ОСОБА_1 має повторність вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП ( постанова від 22.05.2020 року в справі № 161/3984/20, згідно якої на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. та позбавлено права керування тз строком на 1 рік), письмовими поясненнями свідків, відеоматеріалами з місця події.

Згідно з вимогами статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР України).

Відповідно до ст.124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого цим законом, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Отже, допущені водієм ОСОБА_1 , порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та настанням наслідків, у вигляді пошкодження транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Sprinter» д.н.з. НОМЕР_2 та в подальшому залишення місця ДТП, до приїзду працівників поліції.

Відповідно до ст. 130 ч.2 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за повторне вчинення протягом року будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже ознаками об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в даному випадку є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із фабулою ч.2 ст.130 КУпАП відповідальність за вказаною нормою наступає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно.

Як встановлено судом, 21.10.2021 року згідно постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області, яка набрала законної сили 02.11.2021 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

У рішенні по справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законодавство України передбачає сувору заборону водіям керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Так, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Дослідженим записом відеофайлу на оптичному носії, зробленого працівниками поліції, об`єктивно підтверджено дані, які зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення. Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо письмових доказів та відео матеріалів (останні в силу положень ст. 251 КУпАП також є доказами) для прийняття об`єктивного рішення по справі, адже зафіксований у протоколі факт відмови ОСОБА_1 , від проходження обстеження на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі підтверджено як відеозаписом, так і письмовими матеріалами справи.

За таких обставин, суд вважає доведеним порушення водієм пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Приймаючи дане рішення суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» та у рішенні «Авшар протии Туреччини». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, відеозаписом. Вказані докази оцінені судом за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та справедливістю.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями, що виразились у здійсненні ДТП, в подальшому залишення його до приїзду працівників поліції, та відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, вчинив правопорушення, передбачені ч.2 ст.130, ст.124, ч.1 ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП , ст.122-4 КУпАП та ч.2 ст. 130 КУпАП, справи про які одночасно розглядаються судом та зі вчинених правопорушень більш серйозним є правопорушення передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП, тому слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, наслідки вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення..

Керуючись ст.ст. 283, 284, 287 КУпАП, на підставі ч.1 ст. 130 КУпАП,-.

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КуПАП, ч.2 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

(Реквізити сплати: рахунок отримувача: UA0003001; назва отримувача коштів: ГУК у Волинській області/Волинська область/21081300; код отримувача (код ЄДРПОУ) 38009371; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банка отримувача (МФО) 899998).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

(Реквізити сплати: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу в сумі 68 000 гривень.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т. М. Філюк