Житомирський апеляційний суд
Справа №288/510/22 Головуючий у 1-й інст. Зайченко Є. О.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року суддя судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., за участю секретаря судового засідання Кусковської Т.А., захисника Литвинова О.Р., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

встановив:

Постановою Попільнянського районного суду Житомирської області від 02 червня 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, що становить 496 гривні 20 копійок

Згідно до постанови суду, 16 квітня 2022 року о 23 годині 30 хвилин в смт. Корнин по вулиці Польова, 1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Avensis д. н. з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Drager» 6810» та у медичному закладі відмовився. Своїми діями порушив пункти 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 та його захисник Литвинов О.Р. подали спільну апеляційну скаргу, в якій просять постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважають, що постанова суду винесена з грубим порушенням норм процесуального права та невірно застосовано матеріальні норми, що потягло за собою однобічне і не повне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи та як наслідок необґрунтовано визнано його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначають, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом і це було підтверджено в судовому засіданні поясненнями самого ОСОБА_1 та свідком ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом, однак ці пояснення не взяті до уваги під час ухвалення постанови суду.

Допитаний в судовому засіданні інспектор поліції Гаврутенко А.А., також не міг пояснити, чим він керувався складаючи протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що у абзаці 12-му сторінки 4-ї рішення, в мотивувальній частині, суддя прийшла до висновку, що на ОСОБА_1 можливо накласти адміністративне стягнення без позбавлення його права керування. В той же час, в резолютивній частині позбавлено ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на один рік.

В матеріалах справи не наведено доказів його винуватості. В його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУ п АП, оскільки він був пасажиром в транспортному засобі.

Заслухавши пояснення захисника Литвинова О.Р., в підтримання доводів апеляційної скарги з наведених в них мотивів, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст.130 КУпАП відповідальність за даною нормою підлягають особи, які керують транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само особи, які керували транспортним засобом та які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 228453 від 17 квітня 2022 року в якому зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_1 , поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 17 квітня 2022 року, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАА № 005905 від 17 квітня 2022 року відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 126 КУпАП та відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Допитана в суді першої інстанції свідок ОСОБА_4 , пояснила, що близько 24:00 годині ночі вона почула вибух, вийшла і побачила, що на вулиці вже було багато людей, приїхала швидка та стояла Тойота сріблястого кольору. Від людей, які були у натовпі, вона дізналась, що ДТП сталось через те, що дві машини їхали по вулиці на випередки, один з водіїв не впорався з керуванням та в`їхав в паркан. Підійшовши вона запитала, хто це, хтось із людей сказав, що це ОСОБА_5 , який живе у брата на ОСОБА_6 . Вона підійшла до нього, він в машині був один, сидів на водійському сидінні і почала до нього кричати, він запевнював, що завтра приїде і зробить забор.

Вона на свій мобільний телефон сфотографувала транспортний засіб та його номерний знак. Після чого, водій втік з місця пригоди. Вона передала теробороні фото, та повідомила, що водій ОСОБА_5 був в авто сам і в стані алкогольного сп`яніння, а саме вказала «був в дупель п`яний». Після затримання працівники поліції його привезли на місце пригоди, але він в автомобілі вже був не один. Він весь час кричав, що «ви не докажете, що це я їхав за кермом».

Під час перегляду в судовому засіданні відеофайлу з нагрудної камери поліцейського, впізнала ОСОБА_1 .

Аналогічно пояснювала свідок ОСОБА_4 і працівникам поліції, під час оформлення ДТП і це зазначила у своїх письмових поясненнях, які долучені до матеріалів справи.

Емоційна поведінка свідка ОСОБА_4 під час фіксування ДТП та спілкування з працівниками поліції та ОСОБА_1 на думку апеляційного суду не свідчить про неналежність та недопустимість відеозапису чи упередженість свідка, оскільки враховуючи час коли мала місце ДТП (комендантська година, нічний час, воєнний стан та бойові дії на території Житомирщини) це було викликано стресовим становищем в якому опинився свідок.

Натомість у суді свідок ОСОБА_4 чітко вказала, що саме ОСОБА_1 був за кермом належного йому транспортного засобу, мав очевидні ознаки алкогольного сп`яніння та поїхав з місця ДТП після того як туди приїхали бійці територіальної оборони.

Сторона захисту мала можливість поставити запитання свідку щодо усіх обставин, чим і скористався захисник Литвинов О.Р., хоча сам ОСОБА_1 , в судове засіданні на допит вказаного свідка до суду не з`явився, можливістю особисто поставити запитання свідку та спростувати його пояснення не побажав.

З відеозапису здійсненого працівниками поліції слідує, що транспортний засіб Toyota Avensis д. н. з. НОМЕР_1 був зупинений працівниками поліції, за кермом перебував ОСОБА_3 , а ОСОБА_1 перебував на місці пасажира. ОСОБА_1 мав очевидні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: незв`язна мова, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, нестійка хода.

Працівником поліції ОСОБА_1 чітко було повідомлено, що відповідно до пояснень свідка, він перебував за кермом транспортного засобу Toyota Avensis д. н. з. НОМЕР_1 , який незадовго до зупинки був на місці ДТП о 23:42 год. та перебував у стані алкогольного сп`яніння. Неодноразово ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Від запропонованого проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, за допомогою приладу Драгер на місці зупинки та у найближчому закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 відмовився в категоричній формі та зазначив, що працівники поліції не доведуть, що він був водієм.

Допитаний в судовому засіданні, в якості свідка працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_7 пояснив, що 16 квітня 2022 року до поліцейського відділу надійшло повідомлення про ДТП в смт. Корнин. Також, зазначено, що на місці ДТП знаходиться автомобіль Toyota Avensis водій якого перебуває в стані алкогольного сп`яніння. На підставі даної інформації в смт. Корнин був зупинений транспортний засіб Toyota Avensis в машині якого знаходилось дві людини, за кермом був свідок ОСОБА_3 двоюрідний брат ОСОБА_1 .. Після встановлення обставин перебування водія ОСОБА_1 , в стані алкогольного сп`яніння при керуванні ТЗ, на нього складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, об`єктивність обставин повідомлених свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , підтверджуються письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 . Відповідно до його пояснень, наданих працівникам поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, він пояснював що 16.04.2022 року, близько 23:35 хв. до нього приїхав його брат ОСОБА_1 на автомобілі Toyota Avensis, він перебував у стані алкогольного сп`яніння та попросив щоб він відвіз його, на вказаному транспортному засобі до кафе «Ялинка», після чого транспортний засіб було зупинено.

Ці докази, в своїй сукупності дають підстави для висновку, що ОСОБА_1 16.04.2022 року о 23:30 годині керував транспортним засобом Toyota Avensis д. н. з. НОМЕР_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Суд апеляційної інстанції, погоджується з висновками суду першої інстанції про надання критичної оцінки поясненням ОСОБА_1 та аналогічним поясненням свідка ОСОБА_3 , які були надані в суді першої інстанції, про те що ОСОБА_1 будучи свідком ДТП, яке сталось 16.04.2022 року о 23:30 год., приїхав до брата ОСОБА_8 та перебуваючи у нього вжив пляшку «Ромколи» та попросив брата завезти його назад, на місце ДТП, щоб допомогти знайомим, а тоді їх зупинили працівники поліції.

Докази, які покладені судом на обґрунтування своїх висновків спростовують пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 , висловлена ОСОБА_1 версія подій на думку апеляційного суду є лише обраним способом захисту та є вигаданою, оскільки спростовується чіткими, послідовними поясненнями свідків ОСОБА_9 , які узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_10 , матеріалами відеозапису.

Свідок ОСОБА_11 , послідовно, переконливо, категорично вказувала, що ОСОБА_1 перебував на місці пригоди, коли вже там була карета швидкої допомоги, мав ознаки алкогольного сп`яніння, сидів за кермом автомобіля, та поїхав з місця ДТП, коли на місце приїхала територіальна оборона не очікуючи приїзду поліції.

За таких обставин, його дії направлені на повторний приїзд на місце ДТП, в якості пасажира були викликані не бажанням надати допомогу постраждалим, допомога яким вже надавалася, а виключно бажанням уникнути відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки він з ознаками алкогольного сп`яніння та його транспортний засіб були виявлені та зафіксовані на місці ДТП.

Висновки суду про час керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння 16.04.2022 року о 23:30 год., також узгоджуються з поясненнями свідків та підтверджені матеріалами справи.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками суду про доведеність вини ОСОБА_1 , у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про упередженість судді необгрунтованими. Справу розглянуто всебічно, повно та об`єктивно, під час розгляду справи безпосередньо досліджено всі докази та допитано ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_3 та працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_7 , досліджено відеозапис.

Будь-яких сумнівів щодо належності та допустимості доказів, які суд поклав в обґрунтування своїх висновків апеляційний суд не знаходить, докази на які послався суд відповідають ст. 251 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка є безальтернативною, у виді штрафу та з позбавленням права керування транспортним засобом, що суд чітко зазначив у резолютивній частині постанови.

Висновок суду викладений в мотивувальній частині постанови, про те, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортним засобом, з огляду на імперативні вимоги закону, не дає підстав для скасування чи зміни судового рішення, а може лише свідчити про технічну помилку (описку), яка може бути виправлена судом самостійно.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Литвинова Олексія Ренальдовича залишити без задоволення, а постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від 02 червня 2022 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук