Справа № 711/6178/22
Номер провадження 3/711/2331/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Олійник В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФРП, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходяться адміністративний матеріал, який надійшов з Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що 05.08.2022 року ОСОБА_1 , ухилився від виконання батьківських обов`язків, в зв`язку з чим його неповнолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив адміністративне правопорушення, а саме: згідно висновку експерта від 17.10.2022 року № СЕ-19/124-22/8472 НЗПРАП, де було надано пристрій для куріння, який належить неповнолітньому, в змивах якого виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, в масі 01107 г.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного праворушення не визнав. Надав пояснення, що він має неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так дійсно 05.08.2022 року його син ОСОБА_2 гуляв зі своїм товаришем ОСОБА_3 . Їх було зупинено працівниками поліції по вул.Б.Вишневецького в м.Черкаси та при особистому огляді виявлено подрібнену речовину рослинного походження та пристрій для куріння. Вважає, що не є доведеним той факт, що пристрій для куріння чи зазначена наркотична речовина належить саме його сину, а тому обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення вважає неправдивими та такими, що не відповідають дійсності. Вважає, що в достатній мірі приділяє сину увагу та належним чином його виховує. Враховуючи викладене вважає, що справа про адміністративне праворушення за ч.3 ст.184 КУпАП відносно нього підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні представник особи відносно якої складено протокол про адміністративне праворушення адвокат Сененко К.В. зазначила, що15.11.2022 відносно її довірителя ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 2289146, в якому зазначено, що 05.08.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. за адресою: АДРЕСА_2 , ухилився від виконання батьківських обов`язків в зв`язку з чим неповнолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив адміністративне правопорушення, а саме згідно висновку експерта від 17.10.2022 року № СЕ-19/124-22/8472 НЗПРАП, де було надано пристрій для куріння, в змивах наданого на експертизу пристрою виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонено, екстракт канабісу масою 0,1107 г. Вважає притягнення ОСОБА_1 не законним та не обґрунтованим з наступних підстав. У КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП, полягає у вчиненні неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом. Суб`єктом правопорушення є батьки неповнолітнього або особи, що їх замінюють. Відповідальність за ч.3 ст.184 КУпАП настає у разі вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4цього Кодексу. Так в протоколі серії ВАВ №2289146 від 15.11.2022 року не зазначено конкретних обставин вчинення адміністративного правопорушення згідно з диспозицією ч.3 ст.184 КУпАП, яке саме правопорушення відповідальність за яке передбачене КУпАП вчинено неповнолітнім, не надано докази на підтвердження вказаного факту, відсутні свідки. Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. З огляду на викладене вище, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, а тому враховуючи вищевикладене, просить суд провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його представника адвоката Сененко К.В., дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до наступного:

Згідно зіст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції відеозапису, тощо.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 228914 від 15.11.2022 року ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, тобто за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, полягає у вчиненні неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.

Суб`єктом правопорушення є батьки неповнолітнього або особи, що їх замінюють.

Відповідальність за ч.3 ст.184 КУпАП настає у разі вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4цього Кодексу.

Так в протоколі серії ВАВ №2289146 від 15.11.2022 року не зазначено конкретних обставин вчинення адміністративного правопорушення згідно з диспозицією ч.3 ст.184 КУпАП, яке саме правопорушення відповідальність за яке передбачене КУпАП вчинено неповнолітнім, не надано докази на підтвердження вказаного факту, відсутні свідки.

В судовому засіданні встановлено, що неповнолітній ОСОБА_2 не вчинив будь-якого правопорушення передбаченого КУпАП не вчинив.

Тому суд приходить до висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_1 зазначена в протоколі - визначена невірно, оскільки об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП виражається, саме: у вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Таким чином, в даній ситуації вимагається доведення того, що в наслідок ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків, його неповнолітній син ОСОБА_2 вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена КУпАП, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу

Обов`язки батьків висвітлені в ст.150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину.

В даній ситуації на думку Суду в матеріалах справи не знайшлося підтвердження того, що ОСОБА_1 ухилилася від своїх батьківських обов`язків в контексті ч.3 ст.184 КУпАП.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суддя вважає, що відсутні докази на підтвердження складу адміністративного правопорушення, передбаченого статті ч.3 ст.184 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.184 ч.3, 247, 254, 256, 279, 283 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.184 КпАП України - закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м.Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В. М. Олійник