Справа № 567/1120/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2022 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Острог матеріали, які надійшли з Відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, одруженої, тимчасово непрацюючої (зі слів), зареєстроване та фактичне місце проживання : АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ст.ст.124, 122-4 КУпАП,

(права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені), -

встановив :

ОСОБА_1 допустила порушення п.2.10 «а» Правил дорожнього руху при наступних обставинах - 06.09.2022 р. о 16 год. ОСОБА_1 в с.Оженин по вул.Шкільна, 2 Рівненського району Рівненської області керувала автомобілем марки «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та зіткнулася з велосипедистом, після чого залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої вона була причетна.

Окрім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №313419 від 06.09.2022 року ОСОБА_1 допустила порушення п.12.1 Правил дорожнього руху при наступних обставинах 06.09.2022 р. о 16 год. ОСОБА_1 в с.Оженин по вул.Шкільна, 2 Рівненського району Рівненської області керувала автомобілем марки «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_3 , не врахувала дорожньої обставновки, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралася з керуванням та скоїла наїзд на велосипедиста.

ОСОБА_1 в судовому засіданні частково підтвердила обставини, викладені у складених відносно неї протоколах, свою провину у вчиненні адміністративних правопорушеннях не визнала та пояснила, що 06.09.2022 р. близько 16 год. вона перебувала в магазині в с.Оженин, вийшовши з якого сіла за кермо автомобіля «ЗАЗ Таврія», який належить її чоловікові ОСОБА_2 , та почала рух в напрямку до школи. Вона рухалася на 1-2 передачі зі швидкістю близько 30 км/год. по правій смузі руху, проїхавши 200 метрів з лівої сторони з території школи раптово виїхала дитини на велосипеді та «влетіла» в автомобіль. Зіткнення відбулося у переднє ліве колесо та бампер керованого нею автомобіля, дитина не постраждала. Через короткий проміжок часу прийшла матір дитини, яка працює вчителькою у школі. У матері дитини вона та інші присутні вчителі запитали чи все з дитиною гаразд та чи є потреба викликати поліціючи швидку допомогу, на що остання відповіла, що викликати поліцію та швидку допомогу не потрібно, у зв`язку з чим інцидент було вичерпано та вона поїхала далі. Приблизно через 40 хв. її повідомили, що батько дитини викликав працівників поліції, яким вона надала пояснення щодо обставин ДТП та останні склали відносно неї протоколи про адміністративні правопорушення. Пояснила, що вона об`єктивно не мала змоги завчасно помітити дитину на велосипеді, який раптово з`явився на проїжджій частині, та зіткнення фактично відбулося на смузі руху по якій вона рухалась, а не на смузі руху до якої прилеглий виїзд зі шкільного подвір`я.

Неповнолітній ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що навчається в 9 класі «Оженинський ліцей №2» та 06.09.2022 р. близько 16 год. після закінчення уроків він повертався додому на велосипеді. Виїжджаючи з території школи він мав намір повернути направо та при виїзді зі школи на дорозі з правої сторони стояв автомобіль, який він хотів об`їхати по дорозі, у зв`язку з чим виїхав на проїздну частину дороги, в результаті чого відбулося зіткнення з іншим автомобілем, який в цей час рухався по дорозі. Пояснив, що у нього була можливість об`їхати припаркований автомобіль, не виїжджаючи на проїзну частину, проте він цього не зробив.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що неповнолітній ОСОБА_3 є її сином та вона працює вчителем в «Оженинський ліцей №2». 06.09.2022 р. в післяобідню пору вона перебувала на роботі та до неї після уроків зайшов син ОСОБА_3 , який в подальшому поїхав додому. Близько 16 год. до неї зателефонував заступник директора з виховної роботи та попросила її підійти до шкільних воріт у зв`язку з ДТП. Коли вона підійшла, то на місці ДТП був її син, який нічого не пояснював, була ОСОБА_1 та інші вчителі. Вказала, що вона не пригадує чи спілкувалася з ОСОБА_1 . Поліцію вона не викликала, з приводу ДТП зателефонувала чоловікові, який як їй стало згодом відомо і викликав працівників поліції. Після ДТП син пояснював, що він об`їжджав припаркований автомобіль та його збила інша машина. Зазначила, що після ДТП вона з сином в медичний заклад не зверталася. Свідок ОСОБА_4 в суді не висловлювала претензій матеріального та нематеріального характеру до ОСОБА_1 у зв`язку із вищевикладеними обставинами.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив раніше надані ним письмові пояснення, відібрані працівниками поліції у нього після ДТП, та вказав, що працює водієм шкільного автобуса, 06.09.2022 р. близько 16 год. він перебував на території Оженинського ліцею та забирав учнів та вчителів ліцею, щоб відвезти їх до с.Країв. Під час руху із шкільного подвір`я при виїзді на проїжджу частину він помітив, що неподалік від автобуса швидко по пішохідній доріжці на території навчального закладу їхав хлопчина на велосипеді. Перед виїздом на проїздну частину хлопчина ОСОБА_3 не пригальмував та не помітивши автомобіля, що рухався по дорозі, в`їхав під передній бампер автомобіля переднім колесом велосипеда. Водій автомобіля, з яким зіткнувся велосипедист, одразу зупинилась, та завуч школи зателефонувала матері хлопчика, яка працює вчителем у школі, та остання через кілька хвилин була на місці зіткнення. Матір хлопчика та водій автомобіля, з яким зіткнувся велосипедист, спілкувалися між собою та через деякий час водій поїхала. Зі слів вчителів, які перебували в автобусі йому відомо, що матір дитини претензій до водія не мала та в поліцію телефонувати не буде.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила раніше надані нею письмові пояснення, відібрані працівниками поліції у неї після ДТП, та вказала, що працює заступником директора з виховної роботи «Оженинський ліцей №2» та 06.09.2022 р. близько 16 год. вона перебувала у шкільному автобусі, під час руху якого з території навчального закладу, голосно вигукнула про те, що чиясь дитина «вилітає» на велосипеді. Велосипедистом виявився учень 9 класу ОСОБА_3 , який на велосипеді раптово виїхав на проїжджу частину на зустрічну смугу під автомобіль марки «Таврія», який в цей час рухався по дорозі з незначною швидкістю близько 25-30 км/год. Після зіткнення вона разом з іншими вчителями підбігли до ОСОБА_3 з метою надання допомоги, та останній повідомив, що нічого не болить та травм він не отримав. Дитину підняли, оглянули та на їхнє запитання останній повідомив, що не потребує медичної допомоги. Вона зателефонувала матері дитини, яка працює в ліцеї вчителем. Коли на місце події прийшла ОСОБА_4 , яка є матір`ю хлопчика, то остання оцінивши ситуацію повідомила, що немає потреби викликати поліцію. Свідок пояснила, що вона тричі перепитувала у ОСОБА_4 чи потрібно викликати поліції, на що остання відповіла про відсутність такої потреби та сказала, що все нормально. В подальшому ОСОБА_4 зателефонувала до чоловіка та попросила його, щоб він забрав дитину та велосипед.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , покази свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, при вирішенні питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальностіза ст.122-4, ст.124 КУпАП виходить з наступного.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №313420 від 06.09.2022р., схемою місця ДТП від 06.09.2022р., зізнавальними письмовими поясненнями ОСОБА_1 , показами свідків та іншими матеріалами справи.

З матеріалів справи та пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вона 06.09.2022р. близько 16 год. керувала автомобілем марки «ЗАЗ 110307» в с.Оженин по вул.Шкільна, 2 та зіткнулася з велосипедистом ОСОБА_3 , після чого залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої вона була причетна.

З матеріалів справи, показів свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , пояснень іншого учасника ДТП неповнолітнього ОСОБА_3 вбачається, що 06.09.2022 р. близько 16 год. останній рухався на велосипеді та виїжджаючи з території навчального закладу не пригальмовуючи виїхав на зустрічну смугу проїзної частини та зіткнувся з автомобілем марки «ЗАЗ 110307», який в цей час рухався з незначною швидкістю.

З схеми місця ДТП, достовірність відомостей відображених у якій своїм підписом підтвердили ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , вбачається, що подія мала місце 06.09.2022 року о 16 год. в м.Оженин по вул.Шкільна, 2 та зіткнення відбулося на смузі руху, якою рухалася ОСОБА_1 та вказана смуга руху знаходиться на протилежній частині автомобільної дороги від виїзду з подвір`я навчального закладу. Внаслідок ДТП було пошкоджено передній бампер автомобіля марки «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та зігнуто переднє колесо велосипеда належного ОСОБА_3 . Зазначене місце зіткнення автомобіля та велосипедиста відповідає поясненням учасників ДТП та показам свідків, та беручи до уваги, що автомобіль марки «ЗАЗ 110307», яким керувала ОСОБА_1 , на схемі місця ДТП не відображений, а відтак вищевстановлені судом обставини дозволяють прийти до висновку про те, що ОСОБА_1 залишила місце ДТП, чим порушила п.2.10 «а» Правил дорожнього руху України.

Будь-які зауваження учасників ДТП до складеної працівниками схеми місця ДТП відсутні.

Згідно пояснень, наданих ОСОБА_1 у складеному відносно неї протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП, вона не заперечувала своєї провини та фактично визнала, що після ДТП вона залишила місце події та поїхала додому.

Встановлені обставини на переконання суду свідчать про порушення ОСОБА_1 п.2.10 «а» ПДР України, згідно якого у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, що ОСОБА_1 не було дотримано.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

З довідки Відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 08.09.2022р. ОСОБА_1 протягом року притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та згідно електронної бази даних 07.07.2022 р. отримала посвідчення водія.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданнями цього Кодексу є, в тому числі, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі точного і неухильного додержання законів України.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При обранні виду адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність не встановлено.

При цьому, згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності обмежитись усним зауваженням.

Усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, що це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкоди та не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам чи безпосередньо громадянам. Встановлення в законі такого заходу впливу, як усне зауваження, дає змогу говорити про невідворотність реагування на кожне правопорушення, зокрема й малозначне.

Враховуючи характер правопорушення, особу ОСОБА_1 , а також з урахуванням відсутності шкоди внаслідок вчиненого правопорушення, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.122-4 КУпАП, обмежитись усним зауваженням, роз`яснивши протиправний характер її поведінки й неприпустимість у майбутньому допускати вчинення подібних правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

В свою чергу, суд враховує, що відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та ст.40-1 КУпАП судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому враховуючи той факт, що усне зауваження, виходячи з норм ст.24, ч.2 ст.284 КУпАП, не відноситься до видів адміністративних стягнень, а відтак суд не вбачає підстав для стягнення судового збору.

При вирішенні питання про наявність чи відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП суд виходить з наступного.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.12.1 ПДР України, порушення якого ставиться у провину ОСОБА_1 , під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до змісту диспозиції ст.124 КУпАП об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого даною нормою, характеризується наступними елементами: 1) діянням, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, яке може бути виражене як у дії, так і в бездіяльності; 2) наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; 3) причинним зв`язком між діянням та наслідками.

Тобто, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є не будь-яке порушення правил дорожнього руху, а саме те порушення, яке знаходиться у причинному зв`язку із настанням наслідків.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 313419 від 06.09.2022 р. ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.12.1 ПДР України, що на думку працівника поліції, який складав протокол, стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Як було вище встановлено судом, згідно схеми місця ДТП, подія мала місце 06.09.2022 року о 16 год. в м.Оженин по вул.Шкільна, 2 та зіткнення відбулося на смузі руху, якою рухалася ОСОБА_1 та вказана смуга руху знаходиться на протилежній частині автомобільної дороги від виїзду з подвір`я навчального закладу. Зазначене місце зіткнення автомобіля та велосипедиста відповідає поясненням учасників ДТП та показам свідків, та беручи до уваги, що саме велосипедист ОСОБА_3 при виїзді з прилеглої до автомобільної дороги території навчального закладу виїхав на зустрічну для нього смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ 110307», яким керувала ОСОБА_1 , а відтак суд не вбачає в діях останньої порушення п.12.1 ПДР України.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про відсутність в матеріалах справи достатніх та переконливих доказів вини ОСОБА_1 у спричиненні ДТП, а відтак у її діях суд не вбачає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки в її діях суд не вбачає порушення правил дорожнього руху, які призвели до скоєння ДТП.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, та не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Беручи до уваги досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно п.2 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016р., заява №926/08), в яких серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, прямих, безспірних і беззаперечних доказів її провини в ході судового розгляду не здобуто, а відтак існують фактичні та правові підстави для закриття у цій частині провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.22, 23, 122-4, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.276, 283, 284 КУпАП, -

постановив :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу та події адміністративного правопорушення.

Визнати ОСОБА_1 такою, що вчинила правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП та на підставі ст.22 КУпАП звільнити її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП закрити на підставі ч.2 ст.284 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.