Справа № 462/7230/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 грудня 2022 року Суддя Залізничного районного суду м. Львова Боровков Д.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

директора МПП «Гучтранс», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2

за ч.1 ст.164 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом серії ВАВ №138971 від 17 листопада 2022 року, ОСОБА_2 17 листопада 2022 року, о 16 год. 04 хв. за адресою: м.Львів, вул.Городоцька, 371, будучи директором МПП «Гучтранс» здійснював діяльність на АЗС щодо зберігання пального (дизпалива), яке своїми випарами через запобіжний клапан, рукави горловину баку під час заправки автомобіля та самої АЗС забруднює атмосферне повітря, без отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, чим порушив ст. 10,11 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря».

ОСОБА_2 28 грудня 2022 року до суду не з`явився, однак 26 грудня 2022 року подав до суду письмові пояснення, в яких зазначає, що просить справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП закрити за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, мотивуючи це тим, що МПП «Гучтранс» здійснює господарську діяльність у відповідності до вимог передбачених чинним законодавством України та має в наявності всі необхідні реєстраційні документи та ліцензії на здійснення господарської діяльності. Також зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах справи відсутні дані про те, що господарська діяльність МПП «Гучтранс» пов`язана з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, в тому числі не встановлено до якої групи, як об`єкта викидів, відноситься господарська діяльність МПП «Гучтранс», не заначено орган, який мав видати такий дозвільний документ, не вказано, яка саме забруднююча речовина і в якій кількості викидається в атмосферу під час здійснення діяльності АЗС та відсутні показники замірів на підтвердження викидів в атмосферне повітря. Окрім цього, підставою для складання протоколу стала відсутність дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмоферне повітря, проте ст.78 КУпАП є спеціальною нормою, яка регулює більш вузьке коло суспільних відносин, ніж ч.1 ст.164 КУпАП і до даних правовідносин підлягає застосуванню саме вона. Однак, право на складання адміністративного протоколу за ст.78 КУпАП має громадський інспектор з охорони довкілля, а не правціники поліції.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, структура кожного окремого складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єктивну сторону, суб`єкт правопорушення і суб`єктивну сторону складу правопорушення. Зазначені ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст.164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Вищезазначена норма є бланкетною, оскільки у своїй диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності, тобто в протоколі про адміністративне правопорушення має зазначатися відповідна норма спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує одержання дозволу на проведення певного виду господарської діяльності.

У протоколі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП зазначена норма спеціального закону - ст.10,11 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря», якою визначено обов`язки підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності щодо охорони атмосферного повітря.

Статтею 1 ЗУ «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» затверджено Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності.

Пунктом 30 вищезгаданого Переліку визначено, що відповідно до ЗУ «Про охорону атмосферного повітря» видається дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Стаціонарним джерелом забруднення, відповідно до п.14.1.230, 14.1 ст.14 ПК України є підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу та/або скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.11 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, суб`єкту господарювання, об`єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Таким чином, підприємство набуває право на експлуатацію обладнання, з якого в атмосферне повітря надходять забруднюючі речовини, лише після отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, а відтак експлуатація такого обладнання без отримання дозволу є правопорушенням та підставою для застосування встановлених законодавством заходів реагування.

На виконання ст.11 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря», постановою Кабінету Міністрів України» від 29.11.2001 №1598 затверджено «Перелік найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню».

У протоколі про адміністративне правопорушення є покликання про порушення ст.10 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря», але посилання на будь-які конкретні/фактичні дані, що підтверджують наявність у діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП немає.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ №138971 від 17 листопада 2022 року, убачається, що ОСОБА_2 17 листопада 2022 року, о 16 год. 04 хв. за адресою: м.Львів, вул.Городоцька, 371 будучи директором МПП «Гучтранс» здійснював діяльність на АЗС щодо зберігання пального (дизпалива), яке своїми випарами через запобіжний клапан, рукави горловину баку під час заправки автомобіля та самої АЗС забруднює атмосферне повітря, без отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, чим порушив ст. 10,11 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.164 КУпАП, але до якої групи, як об`єкт викидів забруднюючих речовин в атмосферу, відноситься стаціонарне джерело на вул. Городоцька, 371 у м. Львові не вказано, які саме викиди ймовірно спричинить вказане джерело, та чи взагалі воно здійснює викиди, які входять в перелік відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2001 року №1598, якою затверджено «Перелік найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню».

Будь-яких даних про проведення інструментальних, лабораторних досліджень, які б підтверджували те, що від роботи вищеозначеного стаціонарного джерела здійснювалися/здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря немає.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря пов`язується з безпосередньою наявністю у суб`єкта господарювання діючих (працюючих, таких, що безпосередньо здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферу, а не таких, що потенційно в майбутньому можуть здійснювати викиди) стаціонарних джерел забруднення, які є нерухомими об`єктами (зберігають свої просторові координати протягом певного часу), належать йому на праві власності або іншому речовому праві та використовуються ним у виробництві.

Відтак, документально не доведено, що ОСОБА_2 експлуатує стаціонарне джерело на вул. Городоцька, 371 у м. Львові, пов`язане з утворенням забруднюючих речовин, та здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, для яких потрібен дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Крім цього, на особливу увагу заслуговує той факт, що відповідно до ст.242-1 КУпАП, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема статтею 78 цього Кодексу (крім порушень санітарних норм).

Стаття 78 КУпАП міститься в главі «Адміністративні правопорушення у сфері охорони природи, використання природних ресурсів, охорони культурної спадщини» та передбачає адміністративну відповідальність за викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади або недодержання вимог, передбачених наданим дозволом, інші порушення порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря або перевищення технологічних нормативів допустимого викиду забруднюючих речовин та нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел під час експлуатації технологічного устаткування, споруд і об`єктів.

Отже, відповідальність за викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади або недодержання вимог, передбачених наданим дозволом, передбачена ст.78 КУпАП, що утворює окремий склад адміністративного правопорушення, передбачений спеціальною нормою, яка і регулює даний вид діяльності.

У протоколі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП не йдеться про будь-які інші діяння, які б утворювали об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а суд позбавлений права самостійно змінювати або уточнювати фабулу правопорушення на шкоду особі, стосовно якої складено протокол, оскільки ця фабула по суті становить формулювання обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. При цьому суд повинен діяти, як незалежний орган правосуддя, а не як сторона обвинувачення, відшукуючи в діях особи ознаки правопорушень, які не були відображені в протоколі.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Згідно з ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя:

Оригінал постанови.