Номер провадження: 33/813/969/22
Головуючий у першій інстанції Мурзенко М. В.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2022 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Гасанової Л.Я.к.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

іншого учасника ДТП ОСОБА_2 ,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

встановив:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривні 20 копійок.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 021876 від 02.07.2022 року водій ОСОБА_1 02.07.2022 року, рухаючись на автомобілі Renault Zoe, д.н.з НОМЕР_1 , у м. Одесі, Тираспольське шосе, 22/8, при виїзді з перехрестя, де організовано круговий рух, здійснив виїзд з крайньої лівої смуги та скоїв зіткнення з автомобіля Ssang Yong, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався праворуч від нього у попутному напрямку, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.5 ПДД України, автомобілі отримали механічні ушкодження.

Не погоджуючись із вищенаведеною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та переглянути матеріали справи, надавши оцінку діям учасників ДТП, посилаючись на те, що:

- зазначені у протоколі обставини не відповідають дійсності. Так, смугу руху він змінив вчасно минаючи перехрестя на кільцеву дорогу;

- зазначене у схемі ДТП також не відповідає дійсності. Так, на фото с місця події видно, що зліва та справа місця ДТП наявний простір для безперечного руху у попутному напрямку;

- на час ДТП була відсутня дорожня розмітка, тому він курувався вимогами ПДР стосовно смуг для руху уявними лініями.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши, наданий ОСОБА_2 відеозапис моменту ДТП, апеляційний суд вважає оскаржувану постанову суду першої інстанції обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що вина водія ОСОБА_1 підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 021876 від 02.07.2022 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, фотокартками, наданим ОСОБА_3 у судовому засіданні.

Відповідно до положень ч. ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вона відповідає приписам вищенаведених норм закону, оскільки в ній наведені положення матеріального та процесуального права, якими керувався суддя при її ухваленні, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.

Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті".

Пункт 1.3. ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 10.1 ПДР України встановлює, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 10.5. ПДР України виїзд з перехрестя, де організовано круговий рух, може здійснюватися з будь-якої смуги, якщо напрямок руху не визначено дорожніми знаками чи розміткою і це не створить перешкод транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку праворуч.

Як вбачається зі схеми місця ДТП, що мало місце 02.07.2022 року о 13 год. 14 хв., за адресою: вул. Тираспольське шосе 22/8 в м. Одесі знаходиться перехрестя, на якому організовано круговий рух.

Відповідно до п. 10.5 ПДР України поворот необхідно виконувати так, щоб під час виїзду з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини. Виїзд з перехрестя, де організовано круговий рух, може здійснюватися з будь-якої смуги, якщо напрямок руху не визначено дорожніми знаками чи розміткою і це не створить перешкод транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку праворуч.

Відповідно до п.п. б) п. 2.3. ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16,5.17.1,5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Смуга руху - поздовжня смуга на проїзній частині завширшки щонайменше 2,75 м, що позначена або не позначена дорожньою розміткою і призначена для руху нерейкових транспортних засобів.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень ОСОБА_1 про те, що смугу руху він змінив вчасно, минаючи перехрестя на кільцеву дорогу, а отже, на його думку, зазначене у протоколі не відповідає дійсності, що підтверджується фото з місця події.

Так, по-перше, дослідивши вищенаведені фото, апеляційний суд констатує, що, попри протилежні посилання ОСОБА_1 , на них не зафіксовано наявності безпечного простору справа від місця ДТП, поряд з цим на фотографіях зафіксовано, що транспортні засоби, що рухаються у попутному напрямку, оминають місце ДТП ліворуч, що відповідає змісту протоколу серії ААБ № 021876 від 02.07.2022 року та схемі ДТП, доданій до нього.

По-друге, виходячи зі змісту положень п. 10.5 ПДР України, апеляційний суд звертає увагу на те, що посилання ОСОБА_1 на можливість, відповідно до ширини проїзної частини та інформаційно-вказівних знаків, здійснювати маневр виїзду з перехрестя з обох смуг руху, не спростовують наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Так, ОСОБА_1 , здійснюючи виїзд з перехрестя з круговим рухом, не переконався у тому що транспортний засіб під його керуванням не створить перешкод транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку праворуч, порушивши вимоги п. 10.5 ПДР України, що мало наслідком ДТП, яка сталась.

Тож, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд, погоджуючись із висновком суду першої інстанції, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Позиція ОСОБА_1 , висловлена в апеляційній скарзі щодо невизнання вини, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП.

Так, з постанови суду вбачається, що при визначенні розміру штрафу, судом першої інстанції були враховані характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його майновий стан, ступень вини та ставлення до вчиненого правопорушення.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду І.А. Артеменко