Справа № 243/2655/22
Провадження № 3/243/1254/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року суддя Слов' янського міськрайонного суду Донецької області Мірошниченко Л.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Токмак Запорізької області, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , старшого помічника начальника відділення протиповітряної оборони, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил надійшов протокол про вчинення адміністративне правопорушення від 01.09.2022, з якого слідує, що майор ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем за контрактом, проходячи службу на посаді старшого помічника начальника протиповітряної оборони відділення протиповітряної оборони військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.. 17,65 Конституції України, ст.. 17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11,12,16, 125, 126, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статку Збройних Сил України 06.08.2022 року о 08 годині 00 хвилин в умовах особливого періоду (воєнного стану), діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитись від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, вчинив самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 тривалістю до трьох діб.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій умисел направлений на самовільне залишення військової частини, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, майор ОСОБА_1 перебував поза межами місця дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 у м. Слов`янськ Донецької області.

При цьому вільний час, який з`явився у майора ОСОБА_1 у зв`язку з ухиленням від обов`язків з військової служби шляхом самовільного залишення військової частини, останній використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби.

08.08.2022 року майор ОСОБА_1 самостійно прибув до місця дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 у м. Слов`янськ Донецької області, тим самим припинив вчиняти зазначене триваюче адміністративне правопорушення.

Своїми діями майор ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 172-11 КУпАП в умовах особливого періоду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, просив справу розглядати без його участі, визнав себе винним у вчиненні правопорушення по вищевказаній статті, про що надав суду письмову заяву.

Згідно вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП, присутність особи яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є обов`язковою.

Вина правопорушника підтверджується:

- протоколом про військове адміністративне правопорушення від 01.09.2022 року;

- витягом з наказу № 375 від 25.12.2019 року;

- витягом з наказу № 1948 від 07.08.2022 року про призначення службового розслідування;

- витягом з наказу № 590 від 13.08.2022 року про підсумки службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини ОСОБА_1

- службовим розслідуванням за фактом самовільного залишення військової частини ОСОБА_1 ;

- актом службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини ОСОБА_1 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 08.08.2022 року;

- посвідченням офіцера серії НОМЕР_2 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 07.08.2022 року;

Відповідно до абз. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Положеннями частини 1 ст.172-11 КУпАП адміністративна відповідальність настає за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем

строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.

Відповідно до ч.2 ст.172-11 КУпАП адміністративна відповідальність настає за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення.

Положеннями частини 3 ст.172-11 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Відповідно до ч.4 ст.172-11 КУпАП адміністративна відповідальність настає за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Закону України про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» статті 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до статей 11, 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України (254к/96-ВР) та законів України. Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; Військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Згідно зі ст. 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд вважає за необхідне та достатнє для виховання ОСОБА_1 , а також запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до порушника адміністративне стягнення, в межах санкції статті 172-11 ч.4 КУпАП України, у вигляді штрафу на користь держави.

На думку суду в даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень порушником, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, не вбачається підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст..40-1, ст.172-11 ч.4, ст.280-283 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень: отримувач коштів Донецьке ГУК/Слов`янська МТГ/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37967785, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0005658, код класифікації доходів бюджету 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави - отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ), 37993783, банк отримувача, казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Відповідно до вимог ст. ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання три місяці.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Л.Є. Мірошниченко