Справа № 676/2949/22
Номер провадження 3/676/1509/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року м. Кам`янець-Подільський

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області Черепахін В.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Сохи В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №166393, складеного 18 червня 2022 року поліцейським ВРПП Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області Клімовим О.Г., 18 червня 2022 року о 08 год. 45 хв. в м.Кам`янець-Подільському по вул.Нігинське шосе ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_1 , із ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, виражене поблідніння обличчя, порушення мови, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винність у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 18 червня 2022 року о 08 год. 45 хв. керував автомобілем «ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_1 , та рухався вул.Нінинське шосе в м.Кам`янець-Подільському, де його зупинили поліцейські. Перевіривши документи, поліцейські звинуватили його в тому, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти йому огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатора «Dragar Alcotest 6810», проти чого він не відмовився, оскільки перед керуванням автомобілем не вживав алкогольних напоїв. Тоді ж на місці зупинки транспортного засобу з використанням зазначеного вище спеціального технічного засобу пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, який показав негативний результат. Після цього поліцейські почали звинувачувати його, що у нього уже наявні ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляду на стан наркотичного сп`яніння в Комунальному некомерційному підприємстві «Кам`янець-Подільська міська лікарня» Кам`янець-Подільської міської ради, на що він погодився. Після цього на службовому автомобілі поліцейських був доставлений до зазначеного закладу охорони здоров`я, де лікар провів йому огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння. При цьому лікарем не було виявлено у нього будь-яких ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння. Також працівники поліції наполягали на тому, щоб він здав сечу для визначення швидким тестом наявності у нього в сечі наркотичних речовин. Проти здачі сечі він не відмовлявся, проте із фізіологічних причин не зміг здати сечу. У зв`язку із цим лікар склав відповідний висновок про те, що у нього не виявлено ознак алкогольного сп`яніння, а також про те, що він не пройшов аналіз сечі на стан наркотичного сп`яніння через відсутність сечі. Проте поліцейські розцінили це як його відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, тобто за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Також ОСОБА_1 категорично заперечив ту обставину, що коли-небудь вживав наркотичні засоби, а отже і ту обставину, що керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння..

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно п. 1.9. Правил дорожнього руху (надалі за текстом - ПДР) особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підставою адміністративної відповідальності є вчинення особою діяння, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбачене КУпАП (ст., ст. 8, 9 цього Кодексу).

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене певне діяння як адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність у виді штрафу у розмірі тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Тому, через суворість санкції цієї статті її слід відносити до фактично кримінальних правопорушень з усіма гарантіями, передбаченими ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказане підтверджується рішеннями ЄСПЛ «Гурепка проти України» та «Лучанінова проти України», які в силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є обов`язковими до застосуванню судами України.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд .

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Барбера, Мессеге, і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 року (п.146) Суд констатував, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що за змістом п. 2 ст. 6 Конвенції, докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, повинні відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» вказано судам на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.

Принцип «презумпції невинуватості» закріплений і в ст. 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом п.3.2. Рішення Конституційного Суду України у справі щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України від 20 жовтня 2011 року №12-рп/2011 передбачено, що збирання, перевірка та оцінка доказів можливі лише в порядку, передбаченому законом. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі. Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом» дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, а тому виходячи з презумпції невинуватості, його вина має бути доведена на підставі належних, допустимих та достовірних доказів, одержаних (зібраних, складених) в порядку та спосіб, що установлений законами України, які в своєму системному взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 (п.4.1) встановлено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані стосовно даного правопорушення встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та іншими доказами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. В даній конкретній справі обов`язок щодо збирання доказів був на поліцейському ВРПП Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області Клімову О.Г., оскільки він порушив провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №166393, складеного 18 червня 2022 року поліцейським ВРПП Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області Клімовим О.Г., 18 червня 2022 року о 08 год. 45 хв. в м.Кам`янець-Подільському по вул.Нігинське шосе ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_1 , із ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, виражене поблідніння обличчя, порушення мови, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення єдиним доказом зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема те, що він керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, є Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №351 від 18 червня 2022 року, складеного лікарем КНП «Кам`янець-Подільська міська лікарня» ОСОБА_2 .

Разом із тим в зазначеному висновку відсутні будь-які відомості на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а з долученого до матеріалів справи стороною захисту Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №351 від 18 червня 2022 року, складеного лікарем КНП «Кам`янець-Подільська міська лікарня» ОСОБА_2 , на підставі даних якого і був складений зазначений вище Висновок, вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, за результатами проведення якого лікарем будь-яких ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння виявлено не було і за результатами огляду лікарем був наданий висновок, що ОСОБА_1 тверезий ( п.20).

Не свідчить про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і та обставина, що він не здав біологічне середовище сечу, виходячи з наступних підстав.

Так, пунктом 12 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015 року передбачено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки цих біологічних середовищ, то для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров (пункт 13 цього ж розділу Інструкції.)

Як ствердив у судовому засіданні ОСОБА_1 та як вбачається з долучених самими ж поліцейськими до матеріалів справи відеозаписів, ОСОБА_1 не відмовлявся від здачі сечі, а лише з фізіологічних причин не зміг її здати, про що неодноразово повідомляв поліцейським. Разом із тим, ОСОБА_1 не було запропоновано здати інше біологіне середовище для лабораторного дослідження такі як слина, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук або ж кров.

Звідси протокол про адміністративне правопорушення про керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками нарктичного сп`яніння та його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння слід визнати недопустимим доказом.

А будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які з достатністю вказували б на наявність у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема те, що він керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння і відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, у справі відсутні, суддею такі докази не встановлені. До того ж, в рішеннях ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, застосовуючи закріплений вст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь, суддя дійшов переконання, що провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись п.1 ст. 247, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Черепахін В.О