Спарва№ 308/279/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2022 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І., за участі представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності - Лещинець Л.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №449642 від 27.12.2021 встановлено, що 27.12.2021 близько 19 год. 50 хв. за адресою АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_1 , будучи відповідальною за роботу кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », допустила відвідувача без наявних документів про вакцинацію, чим порушила вимоги п.п. 11 п. 3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12. 2020 року, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні представник особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_2 просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУПАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУПАП з підстав, викладених у письмових поясненнях на протокол. Свою правову позицію обґрунтовує тим, що згідно до п.п. 11 п. 3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12. 2020 року заборонено приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які проводять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос. Таким чином сторона захисту акцентує увагу на тому, що у даному конкретному випадку спеціальним суб`єктом правопорушення є суб`єкт господарювання, а в даному випадку ОСОБА_1 працює офіціантом у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (в м. Ужгород, вул. Проспект Свободи, 36), тобто не є суб`єктом господарювання, які і не є власником закладу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а тому не може бути суб`єктом правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУПАП.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши наявні докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

Відповідно до ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається зі змісту розглядуваного протоколу дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП за порушення п.п. 11 п. 3 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Так, відповідно до п.п. 11 п. 3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12. 2020 року заборонено приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які проводять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

При цьому ОСОБА_1 інкримінується порушення карантинних норм, які полягали у прийманні відвідувачів суб`єктами господарювання, які проводять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо) без наявності документів про вакцинацію.

Разом з тим на підставі наданих стороною захисту письмових доказів встановлено, що згідно з трудовим договором № 10 від 20.10.2021 року, що укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , остання прийнята на роботу на посаду офіціанта. Вказана обставина також підтверджується повідомленням про прийняття працівника на роботу ( код згідно з ЄДРПОУ ).

Таким чином судом встановлено, що заборона приймання відвідувачів у закладах громадського харчування згідно з постановою, покладається на суб`єкта господарювання.

Однак матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що особа, про відповідальність якої порушено питання є фізичною особою - підприємцем або безпосереднім суб`єктом господарювання, що здійснює відповідну діяльність.

З огляду на вказане, суд вважає, що ОСОБА_1 не є особою, відповідальною за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки є найманим працівником суб`єкта господарювання.

Окрім цього згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а, відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається саме на особу, уповноважену на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначену ст. 255 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Вказане положення знайшло своє відображення й у КУпАП, за ст. 7 якого ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно з яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

На думку суду, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, не здобуто належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винною у вчиненні розглядуваного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, у зв`язку з відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а саме об`єктивної сторони діяння.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 44-3, 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.І. Бедьо