Справа № 367/2079/22
Провадження №3/367/1550/2022
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 серпня 2022 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Линник В.Я. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 14.06.2022 р., близько 16 год 00 хв, перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_2 , ухилилась виконання передбачених законодавством обов`язків щодо належного виховання малолітніх дочок ОСОБА_2 , 2018 р.н., ОСОБА_3 , 2020 р.н., ОСОБА_4 , 2019 р.н., та малолітнього сина ОСОБА_5 , 2022 р.н., а саме: залишила їх вдома, а сама пішла вживати алкогольні напої на Ірпінську набережну. Дані обставини підтверджуються рапортом ст. інспектора СЮП Бучанського РУП майора поліції В.Прядко та письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

За наслідком цієї події до Ірпінського міського суду Київської області надійшли протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 760741, 760531, 760752, 760530, згідно яких ОСОБА_1 обвинувачується у скоєнні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчить довідка про доставку SMS, причини неявки суду не повідомила.

Згідно з ч. 2 ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, не є обов`язковою.

Враховуючи висновок ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі», де суд вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає, що розгляд справи можливо провести без участі ОСОБА_1 , оскільки вона була ознайомлена під підпис в протоколі, що справа розглядатиметься в Ірпінському міському суді Київської області, але не цікавилась справою.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з ч. 1 ст. 184 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються батьки або особи, які їх замінюють, за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частиною 2 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені ч. 1 ст. 184 КУпАП, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 обвинувачується у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Однак, суду не надано доказів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 184 КУпАП, тому судом не встановлено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Водночас, дії ОСОБА_1 підпадають під диспозицію ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Оскільки у КУпАП відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Так, згідно з ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Приймаючи до уваги зазначену вище норму кримінального процесуального законодавства, застосовану судом за принципом аналогії закону, та зважаючи на те, що суд проводить розгляд в межах висунутого обвинувачення та не може погіршити становище особи, стосовно якої здійснюється провадження, суд вважає за необхідне кваліфікувати дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей батьками або особами, які їх замінюють.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки ОСОБА_1 ухилилась від виконання батьківських обов`язків щодо виховання своїх малолітніх дітей, суд визнає її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накладає стягнення в межах санкції зазначеної статті.

Враховуючи характер правопорушення, суд вважає, що до ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн, оскільки саме таке адміністративне стягнення є достатнім та необхідним для її виправлення та попередження нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 36, 184 КУпАП, ст. 337 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходу громадян, що становить 1700,00 грн (Одна тисяча сімсот гривень 00 копійок).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн (Чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області.

Штраф має бути сплачений в установі банку України не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. У разі несплати штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя: В.Я. Линник