Справа № 369/5201/22
Провадження № 3/369/3892/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.07.2022 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, за участю захисника Мамедова Васифа Нуру огли, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 101302, 16 червня 2022 року о 21:15 год., водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes-Benz ML 320», днз НОМЕР_2 , по вул. Святошинська в м. Вишневе Бучанського району Київської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , під відеозапис на бодікамеру.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у порушенні п. 2.5 ПДР України, не визнав та пояснив, що того вечора дійсно приїхав за адресою: АДРЕСА_2 , до своєї знайомої та не мав наміру їхати звідти того дня. Чекаючи на свою знайому, щоб не розпивати алкогольні напої в громадських місцях, вирішив у власному автомобілі випити пива. В подальшому сидів у власному авто пив пиво, прийшла його знайома стали з нею спілкувалися та в цей момент до нього підійшла невідома особа з працівниками поліції, яка як виявилося згодом працівник громадського формування «Спецзагін «Дельта», яка і викликала працівників поліції та стверджувала, що останній керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Водій ОСОБА_1 пояснив, що дані дії особи спрямовані на заплямування його репутації та репутації громадського охоронного формування «Муніципальна охорона» працівником, якого він є, задля конкуренції фірм в охороні громадського порядку м. Вишневе. Тому просить суд провадження у справі щодо нього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він не був в той момент водієм та не виконував функції водія.

В свою чергу захисник Мамедов Васиф Нуру огли просив суд, долучити до матеріалів справи адвокатський запит до ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП у Київській області, щодо залучення Громадського формування «Спецзагін «Дельта» до охорони громадського порядку в м. Вишневе та відповідь на нього, а також викликати та допитати в якості свідка особу, яка того дня перебувала в автомобілі разом з ОСОБА_1 для надання пояснень про обставини події, які відбувалися того дня, а саме свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказані клопотання захисника судом задоволено в повному обсязі та відкладено судовий розгляд справи на 11 липня 2022 року о 09:00 год., задля виклику у судове засідання свідка ОСОБА_4 .

Згідно з наданою до суду захисником Мамедовим Васифом Нуру огли відповіддю з ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП у Київській області вбачається, що наряди громадського формування «Спецзагін «Дельта» не залучалися на охорону громадського порядку в м. Вишневе Бучанського району Київської області.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що 16 червня 2022 року в період часу з 20 по 21 год., перебувала за адресою: АДРЕСА_2 , де зустрічалася зі знайомим ОСОБА_1 . Стверджувала, що останній не планував того вечора керувати транспортним засобом та при спілкуванні з нею сидів в автомобілі пив пиво, в цей момент до них підійшли працівники поліції за викликом працівника громадського формування «Спецзагін «Дельта» і запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, який спочатку погодився а потім відмовився, у зв`язку з чим на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, однак він не керував автомобілем, автомобіль був припаркований та не рухався.

У зв`язку з чим захисник ОСОБА_5 просив суд провадження у справі щодо його довірителя закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, оскільки його довіритель не виконував функції водія, а наявні в матеріалах справи докази є недопустимими та складеними виключно на поясненнях працівника громадського формування «Спецзагін «Дельта».

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника Мамедова Васифа Нуру огли, пояснення свідка ОСОБА_4 , дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, усне клопотання ОСОБА_5 , суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за такі порушення: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, складає одне з вказаних вище альтернативних діянь, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначено у ст. 266 КУпАП та в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі Інструкція №1452/735), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі Інструкція № 1395).

Згідно з п. 2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 7 розділу 11 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним (ч. 5 цієї статті).

За правилами частин 2 5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

З аналізу наведеного вище слідує, що до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст. 266 КУпАП та який відсилає до інших нормативно-правових актів, оскільки норма є бланкетною, а саме: постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, якою затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та Наказу МВС України, Міністерства охорони здоров`я України про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Разом з тим, у разі відмови водія від проходження огляду водія на місці та в закладі охорони здоров`я і наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 р. I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій (процедури) при проведенні огляду та оформленні його результатів, в тому числі фіксування відмови від проходження огляду водієм.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним із тих доказів, який у сукупності з іншими доказами по справі, дає підстави суду вважати винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності доведеною повністю і беззаперечно, за умови визнання таких доказів належними і допустимими.

Як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення складено щодо ОСОБА_1 за порушення п. 2.5 ПДР, тобто за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, в матеріалах справи № 369/5201/22, відсутні докази на підтвердження обставин, які вказують про керування ОСОБА_1 автомобілем «Mercedes-Benz ML 320», днз НОМЕР_2 , 16 червня 2022 року о 21:15 год., по вул. Святошинська, 42 в м. Вишневе Бучанського району Київської області, зокрема, з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що «Mercedes-Benz ML 320», днз НОМЕР_2 , стоїть припаркований на узбіччі, з вимкненим двигуном. Факт руху та зупинення транспортного засобу працівниками поліції на відеозаписі відсутній.

При цьому, наявний в матеріалах справи відеозапис складається з окремих частин та не містить повного відображення подій, які мали місце 16 червня 2022 року о 21:15 год., по вул. Святошинська, 42 в м. Вишневе Бучанського району Київської області. Також, безпосередньо в самому протоколі відсутня вказівка на застосування органами та підрозділами поліції технічного приладу, його серії та номеру. Таким чином, у суду відсутня інформація, із застосуванням якого саме технічного приладу здійснювався відеозапис.

Також, суд бере до уваги, що згідно з інформацією, що міститься на CD диску, а саме з початку здійснення відеозапису фіксації події ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_4 стверджували, що автомобіль не рухався та ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, тобто не виконував функції водія.

Суд зауважує, що відсутність вказівки у протоколі на носій інформації на якому б було зафіксовано безперервне спілкування особи відносно якої складено протокол з поліцейськими, з моменту зупинки транспортного засобу і до закінчення оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, не свідчить про те, що відеозапис є недопустимим доказом.

Крім того, з вищевказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 працівниками поліції запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння лише на місці за допомогою спеціального технічного пристрою «Drager», та відсутня пропозиція проїхати до закладу охорони здоров`я, що є порушенням порядку проведення огляду на стан сп`яніння визначеного ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

З наявних в матеріалах справи № 369/5201/22, письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можливо встановити від якого саме огляду, на місці зупинення транспортного засобу чи у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився, тобто встановити та перевірити дотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП. неможливо, тому дані докази є також неналежними.

У зв`язку з чим, суд погоджується з твердженнями ОСОБА_1 , його пояснення вважає послідовними та правдивими, що підтверджуються матеріалами справи й поясненнями свідка ОСОБА_4 .

Суд зауважує, що інші наявні в матеріалах справи докази є недостатніми для ухвалення рішення стосовно наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно визнання його вини у вчиненому.

За таких обставин, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи захисника Мамедова Васифа Нуру огли, пояснення свідка ОСОБА_4 , дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що усне клопотання захисника Мамедова Васифа Нуру огли підлягає задоволенню, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю, за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог чинного адміністративного законодавства, а саме ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки усіх доказів по справі.

Частиною 5 ст. 266 КУпАП чітко передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З огляду на положення ст. 7 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Суд зауважує, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що матеріали адміністративної справи не містять достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження того, що в діянні ОСОБА_1 , є склад адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Ураховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, викладене вище дає суду обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке ставлять у вину ОСОБА_1 , оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 9, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 280, 283, 284 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 10302 від 16 червня 2022 року) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. А. Козак