справа №176/1276/22
провадження №3/176/395/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 липня 2022 року Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Павловська І.А., за участі секретаря Ніколенко М.В., судового розпорядника Андросовича О.І., прокурора Гаркуші В.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши в режимі відеоконференціїї матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 58, 59, 66, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ч. 12 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, майор ОСОБА_1 є військовою посадовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави, який відповідно до підпункту «г» пункту 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону), є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. І ст. З цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено терміни, серед яких приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях; реальний конфлікт інтересів це, суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Статтею 28 «Запобігання та врегулювання конфлікту інтересів» Закону передбачено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Незважаючи на викладене, всупереч наведеним вимогам законодавства, достовірно знаючи про встановлену законодавством заборону, майор ОСОБА_1 вчинив порушення вимог п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 28 Закону щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а саме:

- не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП;

- прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Так, 28 липня 2020 року майор ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1, видав наказ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №117 від 28.07.2020, до якого включив самого себе, після чого йому була нарахована та виплачена премія у розмірі 35%.

Враховуючи викладене у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів, а саме суперечність між його приватним інтересом, обумовлений його зацікавленістю у своїх особистих матеріальних інтересах та його службовими повноваженнями, як виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1, що надають йому право на прийняття рішення про включення до наказу про преміювання, що вплинули на об`єктивність та неупередженість прийнятого ним рішення, а саме видання наказу «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 117 від 28.07.2020 року, до якого у п.1.2 ОСОБА_1 включив самого себе, після чого йому була нарахована та виплачена премія у розмірі 35%.

При цьому, майор ОСОБА_1 про виникнення у нього реального конфлікту інтересів під час видання наказу «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 117 від 28.07.2020 року, безпосереднього командира (начальника) не повідомив.

Таким чином, ОСОБА_1 скоїв корупційні адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 факт вчинення зазначених адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, визнав у повному обсязі, свою вину не заперечував. При цьому причиною вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 назвав законодавчу необізнаність.

Прокурор Гаркуша В.В., який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, вважав доведеною та просив накласти на останнього адміністративне стягнення за вчиненні порушення. При цьому прокурор вказував на відсутність підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, крім його пояснень наданих суду, підтверджується також протоколами про адміністративне правопорушення №№ 400 та 401 від 20 червня 2022 року та доданими до матеріалів справ документами.

Зокрема, згідно копії наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана ОСОБА_2 від 15.07.2020 за №102, на період його відпустки з 16 липня 2020 року по 14 серпня 2020 року, тимчасове виконання обов`язків військового комісара було покладено на заступника військового комісара майора ОСОБА_1 .

Із копії наказу «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 28.07.2020 за №117, виданого тимчасово виконуючим обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_1 , вбачається, що останній включив себе до списку осіб про визначення щомісячної грошової премії, на підставі чого йому була нарахована та виплачена премія у розмірі 35%.

Із наданих письмових доказів судом встановлено у діях ОСОБА_1 міститься події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, провина останнього у вчиненні зазначених правопорушень доведена поза розумним сумнівом й повністю знайшла своє підтвердження.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, суд вважає визнання ним своєї вини.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи характер і ступінь тяжкості скоєних адміністративних правопорушень, обставини, що пом`якшують відповідальність і відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, особу ОСОБА_1 , зважаючи на мету адміністративного стягнення, що є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами, ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Дане стягнення є достатнім заходом впливу для виховання законослухняної поведінки у подальшому у особи, що вчинила порушення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, ч. 1, 2 172-7, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, ст.ст. 1, 28,35 ЗУ «Про запобігання корупції», Законом України «Про судовий збір», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня винесення постанови, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У випадку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, накладеного на нього, тобто 6800 грн., що передбачено ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Інна ПАВЛОВСЬКА