ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/81/22 Справа № 700/717/21 Категорія: ч.1 ст.130, ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Пічкур С.Д. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - Гордієнка О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 Гордієнка О.В. на постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 30 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Лисянського районного суду Черкаської області від 30 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.130 КУпАП та, з урахуванням вимог ч.2 ст.36 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №495442 від 14.08.2021, водій ОСОБА_1 14.08.2021 о 14-00 год. у смт.Лисянка по вул.Миру, 8А, керував автомобілем ІЖ21251, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку проводився у чергового лікаря в Лисянській ЦРЛ.

Він же, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №248580 від 17.11.2021 о 19-40 год. 17 листопада 2021 року в смт.Лисянка по вул.Звенигородській, керував автомобілем ІЖ21251, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер».

Не погодившись із оскаржуваною постановою, захисник ОСОБА_1 Гордієнко О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 30 грудня 2021 року скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова місцевого суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи та вирішення її у відповідності із законом, що призвело до ухвалення у справі необґрунтованого та незаконного рішення.

В апеляційній скарзі посилається на те, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №495442 від 14.08.2021 його складено о 13 год. 30 хв., тоді як час керування транспортним засобом 14 год. 00 хв. та який було складено ще до висновку ОСОБА_2 про результати медичного огляду ОСОБА_1 , в якому також не зазначено результати медичного огляду. Зазначений протокол поліцейськими складено не на місці вчинення правопорушення, що не відповідає вимогам закону та те, що в порушення законодавства внесено не підтверджені доказами дані щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або не погодився з результатами огляду, що підтверджується відеозаписом. Подальші дії працівників поліції щодо проведення такого огляду в медичному закладі є порушенням передбаченої законом процедури.

Вказує, що матеріали справи не містять відомостей про номер та серію відеокамери, рік та дату її виробництва, назву, на яку здійснювався відеозапис. В матеріалах справи відсутнє джерело походження відеозапису.

Крім того, на висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 відсутній відбиток особистої печатки ОСОБА_2 , що унеможливлює встановити посаду і назву лікувального закладу, в якому проведено огляд ОСОБА_3 на стан сп`яніння. До того ж, незважаючи на те, що у подальшому печатку на вказаному висновку поставлено, з її відтиску не видно взагалі зазви закладу охорони здоров`я, що унеможливлює встановити його належність до тих закладів, яким надано право на проведення огляду на стан сп`яніння водіїв.

Що ж стосується протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №248580 від 17.11.2021 апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про наявність у працівників поліції достатніх правових підстав, передбачених ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Вказує, що доказів наявності перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного чи іншого сп`яніння на час вчинення адміністративного правопорушення матеріали справи не містять. Тоді як у матеріалах справи є СD-диск з відеозаписом ОСОБА_1 , проте не зазначено носій (прилад), з якого диск сформований (номер, назва, тощо), що не дає підстав використати ці матеріали, як доказ. При перегляді даного відеозапису рік, місяць, число, час не відповідають тим, які зазначено в протоколі серії ДПР18 №248580. З даного відеозапису не видно, що працівник поліції встановив новий мундштук у прилад «Драгер», що свідчить про те, що такий мундштук уже міг раніше використовуватися і показати невірні результати.

Апелянт посилається на те, що акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, без дати, не містить відомостей щодо серійного номера спеціального технічного засобу, за допомогою якого проведено огляд на стан сп`яніння.

Крім того, у матеріалах справи відсутнє свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, неможливо встановити, що прилад «Драгер» з відповідним серійним номером, за допомогою якого було проведено огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , відповідає вимогам Методики повірки вимірювальної техніки.

Одночасно зазначає, що в матеріалах справи немає доказів, що ОСОБА_1 було відсторонено працівниками поліції від керування транспортним засобом.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку захисника ОСОБА_1 - Гордієнка О.В. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію захисника Гордієнка О.В. про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №495442 від 14.08.2021, згідно якого, 14.08.2021 о 14-00 год. у смт.Лисянка по вул.Миру, 8А, ОСОБА_1 керував автомобілем ІЖ21251, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у чергового лікаря в Лисянській ЦРЛ, чим порушив вимоги п.2.9.а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №248580 від 17.11.2021, згідно якого 17.11.2021 о 19-40 год. у смт.Лисянка по вул.Звенигородській ОСОБА_1 керував автомобілем ІЖ21251, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810» з фіксацією на бодікамеру, чим порушив вимоги п.2.9.а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Лисянська районна лікарня» Лисянської районної ради № 22 від 14.08.2021, згідно якого, гр. ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння 2,245 ‰;

- копії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 22 від 14.08.2021, згідно висновку якого у гр. ОСОБА_1 алкогольне сп`яніння 2,245 ‰;

- пояснень ОСОБА_1 від 14.08.2021, згідно яких, 14.08.2021 о 09:30 год. він випив 150 гр. горілки, після чого керував транспортним засобом. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу на приладі «Драгер», результат якого -2,56 ‰, не погодившись з яким, виявив бажання пройти даний огляд у закладі охорони здоров`я, результат тесту - 2,245 ‰;

- пояснень лікаря ОСОБА_2 про те, що 14.08.2021 о 13:30 год. в Лисянську лікарню працівниками поліції доставлено гр. ОСОБА_1 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння;

- роздруківки з приладу «Драгер» від 17.11.2021, згідно яких результат тесту 2,15 ‰;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння та який проведено за допомогою приладу Drager Alcotest 6810, результат огляду на стан сп`яніння позитивний 2,15 ‰, з фіксацією на бодікамеру;

- пояснень ОСОБА_1 від 17.11.2021, згідно яких, 17.11.2021 близько 19:30 год. він рухався на автомобілі Москвич-ІЖ-комбі, д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції. Перед цим, близько за дві години, випив 150 гр. горілки. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу на приладі «Драгер», результат -2,15 ‰.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі апелянт посилався на те, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №495442 від 14.08.2021 його складено о 13 год. 30 хв., тоді як час керування транспортним засобом 14 год. 00 хв. та який було складено ще до висновку ОСОБА_2 про результати медичного огляду ОСОБА_1 , в якому також не зазначено результати медичного огляду, при цьому, зазначений протокол поліцейськими складено не на місці вчинення правопорушення, що не відповідає вимогам закону та те, що в порушення законодавства внесено не підтверджені доказами дані щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Вважаю зазначені доводи апелянта неприйнятними, вони не можуть слугувати самостійною підставою для скасування оскаржуваного рішення, тоді як наявні у матеріалах справи докази є належними та допустимими, які підтверджують перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП. Крім того, безпосередньо сам ОСОБА_1 в своїх поясненнях, наявних у матеріалах справи, підтверджував факти вживання ним алкогольних напоїв, після чого керування транспортним засобом.

Згідно зазначених пояснень ОСОБА_1 , необґрунтованими є доводи його захисника про те, що матеріали справи не містять відомостей відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або не погодився з результатами огляду, що підтверджується відеозаписом, тоді як подальші дії працівників поліції щодо проведення такого огляду в медичному закладі є порушенням передбаченої законом процедури.

Необґрунтованими є доводи сторони захисту про те, що матеріали справи не містять відомостей про номер та серію відеокамери, рік та дату її виробництва, назву, на яку здійснювався відеозапис та в матеріалах справи відсутнє джерело походження відеозапису, оскільки зазначення даної інформації не передбачено вимогами ст.256 КУпАП.

В апеляційній скарзі апелянт також посилається на те, що на висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 відсутній відбиток особистої печатки ОСОБА_2 , що унеможливлює встановити посаду і назву лікувального закладу, в якому проведено огляд ОСОБА_3 на стан сп`яніння. До того ж, незважаючи на те, що у подальшому печатку на вказаному висновку поставлено, з її відтиску не видно взагалі зазви закладу охорони здоров`я, що унеможливлює встановити його належність до тих закладів, яким надано право на проведення огляду на стан сп`яніння водіїв.

Вважаю дані доводи не спроможними з врахуванням дослідженого судом апеляційної інстанції висновку.

Крім того, в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 Гордієнко О.В. посилається на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №248580 від 17.11.2021, вважаючи, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про наявність у працівників поліції достатніх правових підстав, передбачених ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Однак зазначені апелянтом докази є неприйнятними, так як із них вбачається незгода ОСОБА_1 із діями працівників поліції, тоді як у матеріалах справи відсутні дані про оскарження їх дій, як того вимагає ст.267 КУпАП.

Неспроможними є доводи, викладені в апеляційній скарзі про те, що доказів наявності перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного чи іншого сп`яніння на час вчинення адміністративного правопорушення матеріали справи не містять, оскільки спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, роздруківки з приладу «Драгер», пояснень ОСОБА_1 (а.с.51, 53).

Доводи апелянта про відсутність у матеріалах справи свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки є неприйнятними, оскільки зазначене свідоцтво до матеріалів справи не додається. Тоді як відповідно до вимог п.5 розділу ІІ. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735, ОСОБА_1 перед проведенням відповідного огляду мав право отримати, зокрема, зазначене свідоцтво.

Тоді як доказом відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом є вилучення у останнього посвідчення водія (протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №495442 від 14.08.2021). Тобто, станом на час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №248580 від 17.11.2021 ОСОБА_1 взагалі не мав права керувати транспортними засобами, так як у разі вилучення посвідчення водія, йому видався тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, який діє не більше ніж три місяці з моменту такого вилучення. В зв`язку із чим доводи апелянта про відсутність у матеріалах справи доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом є безпідставними.

Крім того, судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги дослідженого відеозаписи із відеореєстратора поліцейського, наявні у матеріалах даної справи, які підтверджую обставини, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення.

Дослідивши усі докази у справі і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, вважаю винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.130 КУпАП доведена, в зв`язку із чим доводи сторони захисту про те, що постанова місцевого суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи та вирішення її у відповідності із законом, що призвело до ухвалення у справі необґрунтованого та незаконного рішення не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34,36 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130, ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Лисянського районного суду Черкаської області від 30 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить захисник ОСОБА_1 Гордієнко О.В., - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 30 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 Гордієнка О.В., без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба