ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/790/22 Справа № 199/1415/22 Суддя у 1-й інстанції - ДЯЧЕНКО І. В. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника Мисечко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Мисечко К.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2022 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 130 КУпАП, - В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до встановлених обставин у постанові суду 24.01.2022 об 11:17 годині в м. Дніпрі по вул. Калиновій, 100А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку останній відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що вже двічі притягувався до адміністративної відповідальності протягом року.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років, з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності, та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Мисечко К.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк для її оскарження, оскільки ОСОБА_1 про розгляд справи належним чином не повідомлявся, копію постанови отримав поштою лише 03.07.2022 року, також просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування посилається на такі обставини:

- суд першої інстанції порушив права ОСОБА_1 , так як розглянув справу за його відсутності, при цьому про розгляд справи належним чином не повідомлявся;

- в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції та був відсторонений від керування транспортним засобом;

- відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння ;

- в матеріалах справи відсутні пояснення свідків;

- поліцейськими був порушений порядок проходження огляду на стан сп`яніння, так як не було запропоновано пройти огляд на місці за допомогою спеціального технічного засобу;

- від проходження огляду в закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків ОСОБА_1 не відмовлявся.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Вимоги апеляційної скарги щодо поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду підлягають задоволенню, так як відповідно до ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, однак в матеріалах справи відсутні відомості про те, коли копія постанови була вручена ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення були дотримані та виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: - протоколом про адміністративне правопорушення, який ОСОБА_1 підписав без зауважень ( а.п. 1); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; картками обліку про адміністративні правопорушення; - відеозаписом місця події.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення поліцейськими вимог чинного законодавства, які не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло.

Пунктом 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Зазначеними нормативно-правовими актами регламентований порядок проведення огляду у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У цьому разі проходження огляду на місці не передбачено, а тому огляд на місці ОСОБА_1 не пропонувався, оскільки встановлення стану наркотичного сп`яніння відбувається виключно у медичних закладах, а тому доводи в апеляційній скарзі, що поліцейські не запропонували пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу,- не заслуговують на увагу.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що огляд відбувся з порушенням, оскільки не були залучені свідки, не відповідає положенням ст. 266 КУпАП, так як було застосовано технічні засоби відеозапису.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції порушив права ОСОБА_1 , так як розглянув справу за його відсутності, при цьому про розгляд справи належним чином не повідомлявся, - є необґрунтованим, та спростовується наданою копією Журналу відвідувачів Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, відповідно до якого ОСОБА_1 12.04.2022 року з`явився до приміщення суду першої інстанції о 09:38 год. та пробув в приміщенні суду до 10:26 год., тому ставити під сумнів викладені в постанові суду обставини та позицію ОСОБА_1 у суду апеляційної інстанції відсутні.

Посилання на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції та був відсторонений від керування транспортним засобом не є слушними, оскільки протокол складений відповідно до вимог чинного законодавства, крім того, містить чіткий виклад фактичних обставин адміністративного правопорушення відповідно до диспозиції ч.3 ст. 130 КУпАП.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, так як відповідно до протоколу ОСОБА_1 керував не в стані алкогольного сп`яніння , а з ознаками наркотичного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами.

Разом з тим, санкція за ч. 3 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Відповідно до ст.313 КУпАП, постанови про конфіскацію предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, та грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, виконуються державними виконавцями в порядку, встановленому законом.

Згідно п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, постанов судів у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», під час пред`явлення виконавчого документа до виконання подаються у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна.

Враховуючи вищевказані норми чинного законодавства України, до протоколу про адміністративне правопорушення за вчинення санкцією частини статті передбачено стягнення у виді конфіскації майна, особа, яка його склала, зобов`язана долучити протокол вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідку про відсутність такого майна.

Відповідно до ст.29 КУпАП, конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

Отже, накладаючи адміністративне стягнення в межах ч.3 ст.130 КУпАП суд першої інстанції не врахував, що згідно із протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 рухався на автомобілі, що належить ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , тому автомобіль, який може бути у приватній власності правопорушника, не є знаряддям вчинення чи безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню та виключенню з постанови суду посилання на конфіскацію транспортного засобу, який є у приватній власності.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити захиснику Мисечко К.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника Мисечко К.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2022 року задовольнити частково.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Виключити посилання на стягнення конфіскація транспортного засобу, який є у приватній власності.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко