Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/81/22 Головуючий у суді І-ї інстанції Майстер І. П.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Гончар В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2022 року. Суддя Кропивницького апеляційного суду Гончар В.М., за участі ОСОБА_1 та його захисника Грейніса В.О., розглянув в режимі відеоконференції у порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника Грейніса Владислава Олександровича на постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 24 січня 2022 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веснянка Добровеличківського району Кіровоградської області, громадянин України, працюючого різноробочим у ТОВ «Нива»,проживаючий за адресою АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнено судовий збір в розмірі 496,20 грн. на користь держави

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 07.09.2021 о 12.10 год. керував мотоциклом ZONGSHEN без державного номерного знаку у с. Піщаний Брід вул. Петра Чорного,2, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, виражене тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Грейніс В.О. просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу даного адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, так як у ньому працівник поліції вчинив дописи номера реєстратора та бодікамери. Також ОСОБА_1 не було ознайомлено з направленням до лікаря з метою виявлення стану сп`яніння та не роз`яснено права. Вказує на те, що ОСОБА_1 мотоциклом не керував та його працівник поліції не зупиняв. В свою чергу працівником поліції було порушено вимоги ст.266 КУпАП та відповідної Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння відповідно яких працівник поліції на місці зупинки транспортного засобу повинен запропонувати пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» та обов`язково в присутності двох свідків, показати документи про дату перевірки цього приладу та сертифікат, чого зроблено не було. За вказаних обставин вважає, що суд виніс невмотивовану постанову про винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 та його захисник Грейніс В.О. підтримали в повному обсязі подану апеляційну скаргу підтримали та посилаючись на вказані в ній обставини просили її задовольнити.

Заслухавши пояснення правопорушника та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, перевіривши апеляційні доводи вважаю, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, за таких обставин.

При розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Даний висновок суду об`єктивно підтверджується дослідженими та перевіреними під час судового розгляду справи наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №240582 від 07.09.2021 про обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки та направленням водія ОСОБА_1 в медичний заклад для огляду з метою виявлення стану сп`яніння від проходження яких ОСОБА_1 відмовився; відеозаписом обставин правопорушення яким підтверджується керування ОСОБА_1 мотоциклом та його подальшої зупинки працівником поліції, відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в лікарні на пропозицію працівника поліції. Зазначені обставини також підтвердив допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції працівник поліції ОСОБА_2 .

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність у апеляційного суду відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, які були встановлені в суді.

При цьому будь-які дані, які б спростовували чи ставили під сумнів наведені досліджені докази, вказували про порушення вимог ст.266 КУпАП під час їх отримання у справі відсутні і не встановлені, а також правопорушником та його представником до суду не подані.

Зазначеним повністю спростовуються доводи захисника зазначені в апеляційній скарзі та пояснення ОСОБА_1 про те, що останній мотоциклом не керував, його працівник поліції не зупиняв, що працівником поліції було порушено вимоги ст.266 КУпАП та відповідної Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння відповідно яких працівник поліції на місці зупинки транспортного засобу повинен запропонувати пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» та обов`язково в присутності двох свідків, показати документи про дату перевірки цього приладу та сертифікат, чого зроблено не було.

Крім того, захисник Грейніс В.О., як на підставу скасування постанови суду та закриття провадження у справі також посилається на те, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, так як у ньому працівник поліції вчинив дописи номера реєстратора та бодікамери.

Однак зазначене не може бути враховано апеляційним судом як достатні підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 враховуючи наступне.

Як зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній постанові існування дописування номерів засобів відеофіксації не змінює змісту складеного протоколу, а відтак відсутні підстави для визнання недопустимим доказом зазначеного протоколу, тобто судом не було встановлено те, що вказані дописування істотно змінюють зміст протоколу саме про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, у матеріалах справи наявні акт огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», а також направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, від проходження та підписання яких ОСОБА_1 відмовився, що також підтверджується і записом з бодікамери.

Отже, будь-яких обґрунтованих відомостей, які б ставили під сумнів достовірність та належність зібраних поліцейськими доказів, вказували про порушення вимог ст.266 КУпАП під час їх отримання, а також об`єктивність поліцейських у справі, суду не надано, їх зацікавленість під час провадження у справі стосовно ОСОБА_1 не встановлена.

Сторона захисту посилається на те, що згідно постанови серія БАА № 890372 від 07.09.2021 на ОСОБА_1 , за порушення вимог ч.5 ст.121, ч.6 ст.121, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126 КУпАП, було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. Однак відповідно судового рішення від 30.11.2021 того ж судді постанова визнана протиправною та скасована, що є також підставою і для скасування оскаржуваної постанови суду та закриття провадження в справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу даного адміністративного правопорушення.

Однак така позиція сторони захисту та ОСОБА_1 є безпідставною, так як судом була скасована постанова серія БАА № 890372 від 07.09.2021 лише за ч.2 ст.126 та ч.6 ст.121 КУпАП, оскільки в постанові були відсутні відомості щодо технічного засобу, яким здійснено відеозапис вказаних правопорушень.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення апеляційний суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений відповідно до ст.256 КУпАП, в ході провадження по справі дотримано вимог ст.245 КУпАП, а судовий розгляд справи проведено у відповідності до ст.280 КУпАП.

Суд, враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого проступку, застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП яке, за своїм видом і мірою є справедливим, необхідним і достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи зазначене доводи ОСОБА_1 та його захисника про скасування постанови суду за обставин, викладених в апеляційній скарзі, є не обґрунтованими, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Грейніса Владислава Олександровича залишити без задоволення, а постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 24 січня 2022 року стосовно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду В.М. Гончар