ПОСТАНОВА

Справа № 947/7177/22

Провадження № 3/947/2292/22

30.03.2022 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серія ВАВ №455393 від 13.03.2022, складеним ДОП СП ВП№4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції Веремеєнко С. щодо

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , 12.03.2022, близько 23.27 год., за адресою: АДРЕСА_2 , в магазині здійснювала продаж алкоголю в заборонений період.

Дії ОСОБА_1 офіцером поліції були кваліфіковані за ч.3 ст.156 КпАП України.

ОСОБА_1 до суду не з`явилася. Про направлення матеріалів щодо неї до Київського районного суду м.Одеси була повідомлена належним чином під розписку в протоколі. Вона була додатково сповіщена через дільничного офіцера поліції про судове засідання.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 не прибула до суду, хоча достовірно знала, що матеріали щодо неї направлені до Київського районного суду м.Одеси, поводячись пасивно, не цікавився справою щодо неї, будучи додатково сповіщеною через дільничного офіцера поліції, до суду не прибула. Тому, з урахуванням стислих строків розгляду даної категорія справ, справа розглянута без її участі.

В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначила, що 12.03.2022 з 18.00 до часу складання протоколу, в магазині за адресою: АДРЕСА_2 , вона не знаходилася, перебувала дома, продаж алкогольних напоїв не здійснювала.

Згідно ст.278 КпАП України під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішується питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи зібрані необхідні додаткові матеріали, які мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши надані офіцером поліції матеріали, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КпАП України, що є підставою для закриття справи.

В матеріалах справи відсутні відомості і докази про те, ким були реалізовані алкогольні напої, яка особа виступила продавцем, які конкретно алкогольні напої (їх найменування) були реалізовані, яка сума коштів була виручена від реалізації алкогольних напоїв, хто виступав покупцем тощо. Автор протоколу також не надав будь-яких відомостей щодо контрольної закупки, свідків таких подій, відеозапис процесу реалізації.

Отже, уповноважений поліцейський з тих чи інших причин не надав жодного доказу на підтвердження адміністративного правопорушення та обґрунтованості складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КпАП України.

Крім того, санкція ч.3 ст.156 КпАП України передбачає обов`язкове додаткове адміністративне стягнення у виді конфіскації предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Разом з тим, автор протоколу не надав в розпорядження суду будь-яких відомостей про вилучення предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі, їх опису, огляду та передачу на відповідальне зберігання.

Згідно рішення ЕСПЛ у справі Ушаков та Ушакова проти України від 18 червня 2015 року суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі конвенції не у всіх справах неухильно застосовується принцип affirmanti incumbit probatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження). Коли вся чи значна частина інформації щодо подій, про якій йдеться, відомо виключно органам влади. У такому випадку тягар доведення можна вважати покладеним на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення в аспекті ст.3 конвенції.

При таких даних, тобто через неправильну підготовку уповноваженим поліцейським матеріалів справи, суд не вбачає наявності усіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КпАП України. У зв`язку з чим відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КпАП України.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.156 КпАП України, відносно ОСОБА_1 , закрити через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.