Справа № 519/645/22 Провадження № 3/519/343/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.22 м. Южне

Суддя Южного міського суду Одеської області Лемець С.П., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України,

місце проживання: АДРЕСА_1 ,

місце роботи, посада: салон краси «Гранд Прі», стиліст-перукар,

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП

Встановив:

09.07.2022 о 13:20 год. ОСОБА_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , висловлювалась на адресу своєї матері ОСОБА_2 нецензурною лайкою, штовхала та погрожувала. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що у неї з матір`ю тривалий конфлікт, вони постійно сваряться, коли вона вживає алкогольні напої. 09.07.2022 вона випивала вино на балконі, коли це побачила її мати, то вчинила сварку, вдарила її та викликала поліцію. Під час сварки вона у відповідь виражалась нецензурною лайкою в бік своєї матері.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що її донька коли зловживає спиртними напоями стає по відношенню до неї дуже агресивною. 09.07.2022 її донька в стані алкогольного сп`яніння вломилась до її кімнати, почала ображати нецензурною лайкою, називала «тварью», погрожувала, кидалась у бійку, нанесла їй тілесні ушкодження, штовхала та розірвала на ній кофту. Внаслідок дій доньки потерпіла перебувала у стані постійного страху та була психологічно пригніченою, а тому викликала поліцію.

Працівник поліції ОСОБА_3 пояснив, що прибули за викликом ОСОБА_2 за місцем її проживання, потерпіла пояснила, що її ображає донька, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння. По прибуттю одразу була увімкнена боді-камера, на якій зафіксовано стан та поведінку ОСОБА_1 .

Згідно диспозиції ст. 173-2 КУпАП особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ст. 1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

У своєму рішенні від 17 березня 2009 року у справі «Хутман і Меус проти Бельгії» (заява № 9411/05) п. 44 ЄСПЛ зазначив, що національні органи повинні тлумачити та застосовувати своє національне законодавство без зайвого формалізму.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП складає: об`єкт, яким виступають суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку; об`єктивна сторона даного правопорушення виражається у діянні (дії або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого; суб`єкт даного адміністративного правопорушення загальний, а суб`єктивна сторона виражається у формі умисної вини та необережності.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, містить в собі фактичні данні про обставини правопорушення, і відповідно є одним з доказів по справі, у зв`язку з чим, судом, при вирішенні справи про адміністративне правопорушення, протокол оцінюється нарівні з іншими доказами по справі, перед якими, він не має переваги, та відповідно на підставі оцінки всіх доказів по справі, судом приймається відповідне рішення.

Відповідно до умов статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за внутрішнім переконанням, заснованому на всебічному, повному та об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, особистими поясненнями, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , згідно яких донька чинить на неї сильний психологічний тиск, оглянутим розірваним одягом, відеозаписом та матеріалами адміністративної справи. При цьому також судом враховано похилий вік потерпілої та її емоційний стан.

При накладені адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вивчивши матеріали справи, суддя прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому її необхідно визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення та накласти на адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 173-2, ст. ст. 283-284 КУпАП, суддя

Постановив:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 170 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуть до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Южний міський суд Одеської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, дана постанова надсилається для примусового виконання, у порядку якого стягується з правопорушника подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові.

Суддя Южного міського суду Сергій ЛЕМЕЦЬ