Справа № 313/23/22
Провадження № 3/313/134/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2022 р. смт. Веселе

Суддя Веселівського районного суду Запорізької області Нагорний А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення №1 Мелітопольського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, постановою Веселівського районного суду Запорізької області від 15.04.2021 р. у справі № 313/429/21 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено штраф у розмірі 10 200,00 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, проживає АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

28.12.2021 р., о 12.30 год. на вул. Пушкіна в смт. Веселе Мелітопольського району Запорізької області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106 номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився віл відеозапис, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 р.

Відповідно ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду за адресою місця реєстрації, яку вказаного у протоколі, в установленому законом порядку засобами поштового зв`язку.

ОСОБА_1 обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та сповіщений у встановленому законом порядку, що справа розглядається Веселівським районним судом Запорізької області.

У практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні, Суд зазначає, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (справа «Пономарьов проти України» 3 квітня 2008 року заява № 3236/03).

Таким чином, зважаючи, що ОСОБА_1 сповіщений про місце та час розгляду справи, проте до суду не з`явився, не надав суду клопотання про відкладення розгляду справи, не повідомив причини неявки, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності правопорушника на підставі наявних у справі матеріалів.

Відповідно рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Дослідивши матеріали справи суд вважає та оцінивши надані докази, суд встановив наступне.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП настає за дії,передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка повторно протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання. Склад правопорушення в діях водія є закінченим вже з моменту його відмови від проходження обстеження.

ОСОБА_1 постановою Веселівського районного суду Запорізької області від 15.04.2021 р. у справі № 313/429/21 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено штраф у розмірі 17000,00 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 253908 від 28.12.2021 р., у якому ОСОБА_1 дав пояснення про те, що він з порушенням згоден, та пояснив, що він дійсно вживав алкогольні напої, після чого сів за кермо та керував транспортним засобом (а.с.1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме із застосуванням приладу «ДРАГЕР». (а.с.4);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкгольного сп`яніння (а.с.5);

- відеозапис (а.с.8);

ОСОБА_1 роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Таким чином, дослідивши та проаналізувавши матеріал, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, доведена.

Враховуючи викладене та оцінюючи докази, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами, що по переконанню суду, буде сприяти виправленню та попередженню скоєння ОСОБА_1 в подальшому нових правопорушень.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд вважає необхідним з ОСОБА_1 стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 р. та ст.ст.1,2,7,9,23,27,30,40-1,130,221,246,251,252,280,283-285 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на 34000 (тридцять чотири) тисячі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Копію постанови для виконання направити ОСОБА_1 та начальнику відділення №1 Мелітопольського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області для відома.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, на яку винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою) правомочним розглядати скаргу.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О. Нагорний

22.02.22