ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/1799/21 Номер провадження 33/814/310/22Головуючий у 1-й інстанції Морозов В.Ю. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Хіль Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 19 листопада 2021 року

у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.3 ст.41 КУпАП,

у с т а н о в и л а:

Постановою судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 19 листопада 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятиста п`яти мінімумів доходів громадян у сумі 8585,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454,0 грн судового збору.

Постановою судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 31 грудня 2021 року внесено виправлення до постанови Комсомольського міського суду Полтавської області від 19 листопада 2021 року у справі №534/1799/21 про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.41 КУпАП.

Ухвалено у вступній та резолютивній частинах постанови Комсомольського міського суду Полтавської області від 19 листопада 2021 року вважати вірним: «ч.3 ст.41 КУпАП».

Постановою судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 19 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він будучи директором ТОВ «Техтрансстрой Плюс», вчинив правопорушення в частині порушення вимог законодавства про працю, а саме: протягом січня-серпня 2021 року за адресою здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_1 , порушив вимоги ч.1 ст.21 КЗпП, ч.4 ст.24 КЗпП, абз. 1 постановляючої частини постанови КМУ від 17 червня 216 року №413 «Про порядок повідомлення фіскальної служби про прийняття працівника на роботу» за порушення яких встановлено відповідальність, передбачену ч.3 ст.41 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , посилаючись на те, що вона є незаконною.

В обгрунтування апеляційної скарги вказував, що місцевим судом порушено вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки він фактично був позбавлений можливості скористатися своїми правами.

Зазначав, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Вказував, що адміністративний протокол відносно нього був складений за ч.3 ст. 41 КУпАП, однак постановою судді його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 41 КУпАП, тому в цій частині постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи.

Прохав постанову судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 19 листопада 2021 року скасувати, провадження у справі закрити.

Разом з тим апеляційна скарга подана після закінчення строку на її оскарження, але апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

В обґрунтування поважності причини пропуску строку на оскарження ОСОБА_1 вказує на те, що про час, місце та дату розгляду справи належним чином повідомлений не був. Копію оскаржуваної постанови отримав 19 травня 2022 року.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, слід зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова проголошена за відсутності ОСОБА_1 .

Матеріали справи не містять доказів направлення судом ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови на його адресу.

Разом з тим, відповідно до заяви про видачу копії постанови, яка подана ОСОБА_1 , копію оскаржуваної постанови останнім отримано 19 травня 2022 року.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З огляду на те, що справу про адміністративне правопорушення було розглянуто суддею за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а про результати розгляду справи йому стало відомо лише 19 травня 2022 року, що підтверджується матеріалами справи, строк на апеляційне оскарження постанови пропущено з поважних причин і тому його необхідно поновити.

На електронну адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. У заяві апелянт підтримав доводи апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суддя місцевого суду вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП, оскільки його вина підтверджена належними доказами.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 27 серпня 2021 року за №ПЛ3476/1275/АВ/П/ПТ вбачається, що в період з 12 серпня 2021 року по 27 серпня 2021 року виявлено правопорушення, яке було вчинено протягом січня - серпня 2021 року.

Як вбачається з акту №ПЛ3476/1275/АВ/П/ПТ складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці від 27 серпня 2021 року в описі виявлених порушень зазначено, що правопорушення, були допущені ТОВ «Техтрансстрой Плюс», директором якого є ОСОБА_1 , а саме:

- було допущено до роботи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 без належного оформлення трудових відносин (підміна трудових договорів цивільно- правовими), тобто без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що свідчить про порушення вимог ч.4 ст. 24 КЗпП України.

За змістом абзацу першого постановляючої частини постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року № 413 «Про порядок повідомлення фіскальної служби про прийняття працівника на роботу» повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації) до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

Відповідно до ст.21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачено законодавством, колективним договором або угодою сторін.

За змістом ч.4 ст. 24 КЗпП працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ч.3ст.41 КУпАП передбачено відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Стосовно доводів апелянта щодо здійснення розгляду справи судом першої інстанції без його участі, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до положень п.7 ч.2 ст.129 Конституції України однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст.268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Апеляційний суд зазначає, що доводи ОСОБА_1 для скасування постанови про здійснення розгляду справи без його участі та відповідно порушення прав передбачених ст.268 КУпАП не є слушними, оскільки сам по собі факт розгляду справи без його участі не є правовою підставою для скасування судового рішення.

Натомість, можливість реалізації вказаних процесуальних прав апелянту було надано в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, проте останній подав заяву про розгляд справи без його участі.

Доводи апелянта про те, що постановою судді його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 41 КУпАП апеляційним судом не беруться до уваги та спростовуються постановою судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 31 грудня 2021 року, якою внесено виправлення до оскаржуваної постанови.

Крім того мотивувальна частина оскаржуваної постанови містить мотивування та накладення стягнення за ч.3 ст.41 КУпАП.

За таких обставин, апелянтом не наведено жодних доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Ураховуючи викладене, вважаю обґрунтованим висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.3 ст.41 КУпАП.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КУпАП, порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Ураховуючи викладене вище, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 19 листопада 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 19 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Л.М. Хіль