Дата документу 12.09.2022 Справа № 554/8519/22
Номер провадження 3/554/3028/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року м.Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Троцька А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Октябрського районного суду м.Полтави протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в :

З протоколу про адміністративне правопорушення від 18.08.2022 року серії ААД №086196 вбачається, що 17 серпня 2022 року, близько 21 год. 40 хв. в м.Полтаві по вул. Котляревського, 10, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Renault Logan» н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, в порушення п.п.10.1, 10.9 ПДР України, не впевнився в безпеці виконання свого маневру та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб «Chevrolet Aveo» н.з. НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 ,за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. В наслідок пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення від 18.08.2022 року серії ААД №086195 вбачається, що 17 серпня 2022 року, близько 21 год. 40 хв. в м.Полтаві по вул. Котляревського, 10, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Renault Logan» н.з. НОМЕР_1 , та будучи причетним до ДТП залишив місце пригоди, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Після роз?яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто мати захисника в судовому засіданні, ОСОБА_1 в судовому засіданні в інкримінованому йому правопорушенні вину визнав частково. Вказував, що визнає повністю свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, однак повністю заперечує свою винуватість за ст. 122-4 КУпАП. Зазначав, що не полишав місце пригоди, а розшукував власника та залишив власнику на автомобілі свій мобільний номер телефону.

За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган, п.1.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Підпунктом «б» п. 2.3 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п.10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

відповідно до п.10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Крім того, відповідно до ст. 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до 2.10 ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, зокрема: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Дослідженням наданого протоколу про адміністративне правопорушення 18.08.2022 року серії ААД №086195 встановлено, що він не містить конкретних обставин та наслідків, визначених у ст. 122-4 КУпАП, а також доказів вчинення, в тому числі посилань на свідків події, тому не вважається допустимим і достатнім доказом (а. с. 1).

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність протиправної винної дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а також відсутність належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП,

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 34 КУпАП є щире розкаяння.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 35 КУпАП, не встановлено.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи дані про особу правопорушника, тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, виходячи з форми вини вчинення правопорушення, вважає за необхідне застосувати адміністративне стягнення у межах санкцій ст. 124 КУпАП.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 40, 122-4, 124, 221, 247, 251, 268, 283-284, КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню за ст.124 КУпАП адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496, 20 грн.

Провадження по адміністративній справі за ст. 122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 10 діб.

Суддя Октябрського районного

суду м. Полтави А.І.Троцька