ПОСТАНОВА

ІМЕНЕММ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Ріхтер В.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Ніжині, Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 05.07.2022 року о 23.15 год. по вул. Новопольова, 99- а у м. Києві керував мопедом «СУМ Орбіт 11», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою технічного засобу газоаналізатору приладу «Драгер № 7510», результат тесту 0,58 % проміле, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

Оскільки дії водія ОСОБА_1 носять ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП справу направлено для розгляду до суду.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що мопедом не керував, сидів з друзями на лавці біля дому, повз будинку проїхала поліція. Підбіг син сусідки щось почав казати, але що він не чув, вона побігла за будинок. Її довго не було та йому друзі сказали піти та подивитися, що там коїться, він пішов та побачив, що за будинком стояв мопед, який він ніколи не бачив, поруч була сусідка ОСОБА_2 та працівники поліції. Коли він підійшов до всіх, то поліція одразу, не зрозуміло з яких підстав, сказала «це він», скрутили руки та пішли до нього додому за його документами, взяли паспорт. Він казав працівникам поліції, що це не його мопед та він на ньому не їхав, але поліція не реагувала на його пояснення та все рівно склала на нього протокол. Зазначив, що підписав протокол, оскільки дійсно вживав алкоголь і був згоден з результатом алкогольного сп`яніння, що проходив за допомогою приладу «Драгер», проте це єдине з чим він погодився.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві пояснення суду, підтвердила, що ОСОБА_1 не керував мопедом, а сидів біля дому з нею на лавці, при чому нікуди не відлучався. Повз будинку проїхала поліція, усі пішли дивитися чого вони приїхали у їх двір. Коли підійшов ОСОБА_1 , то поліція сказала, що це він керував мопедом, хоча було багато людей та чого вони зробили такий висновок, не зрозуміло. Поліцейські почали оформлювати протокол на ОСОБА_1 , а всіх відігнали та погрожували, що усіх заберуть до райвідділу.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наданих в суді пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності щодо часу, місця, способу настання обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, та безпосередньо її ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення має бути чітко зазначено, які конкретно дії вчинила особа, чим допустила адміністративне правопорушення.

За змістом ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зокрема, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 1.10 ПДР України водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Однак, як було встановлено судом під час судового розгляду, матеріали справи не містять в собі належних, допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом, вказували на наявність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом (мопедом).

Тим більше, на технічному записі, що долучений до справи, убачається, що він розпочинається з того, що на ОСОБА_1 складають протокол. Доказів керування мопедом, відео запис не містить. Також убачається, що ОСОБА_4 каже працівникам поліції неодноразово, що він мопедом не керував, проте, від огляду на стан сп`яніння не відмовляється, якщо вони наполягають на цьому, однак не зрозуміло для чого це, оскільки він не керував, проте останні все одно просили пройти процедуру освідування, що він й зробив.

Таким чином, органом, яким складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не доведено факту виконання останнім функцій водія транспортного засобу, що є обов`язковою суб`єктною ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-36, ч.1 ст.130, 247, 251, 252, 283-285, 307-308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва.

Суддя Ріхтер В.В.