ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1090/22 Справа № 227/4077/21 Суддя у 1-й інстанції - Корнєєва В.В. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю захисника Гос В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого начальником дільниці «Водовідлив» Шахти «Добропільська», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01 грудня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді місцевого суду визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454 грн.

У постанові суду зазначено, що 05.10.2021 року о 14-00 годині в м. Добропілля по вул. Перемоги, біля буд.13-а м-на Сонячний громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом MITSUBISHI LANCER д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, а саме під впливом наркотичного засобу канабіс, згідно експрес тесту, який був проведений в наркологічному відділенні м. Добропілля, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування постанови судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01 грудня 2021 року та просить закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування зазначає, що при розгляді справи судом першої інстанції ним було надано пояснення, що він дійсно є власником автомобіля MITSUBISHI LANCER д.н.з. НОМЕР_1 . 05.10.2021 року він хворів та погано себе почував, попросив свого знайомого ОСОБА_2 , який був водієм, відвести його до лікарні м. Добропілля. Приблизно о 14-00 годині того ж дня вони рухались по проспекту Перемоги, за кермом перебував ОСОБА_2 та зупинились перед пішохідним переходом щоб пропустити пішохода і майже відразу відчули удар по авто. Далі він вийшов з автомобілю та побачив, що з ним здійснив зіткнення автомобіль ГАЗ 3309 д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого був пошкоджений весь лівий бік авто. ОСОБА_2 не зміг відкрити водійські двері бо їх заклинило, тому виходив через пасажирські. Надалі він викликав поліцію, надав їм документи на автомобіль для оформлення ДТП, після чого пройшов тест в Добропільській ЛІЛ. Під час проходження огляду він повідомляв поліцейському та лікарю-наркологу, що хворів на «Ковід-19», приймав ліки, на підтвердження чого показав направлення лікаря та медичну карту хворого. Крім того, біля приміщення «Добропільської ЛІЛ» він повідомляв поліцейському, що є учасником ДТП, а не водієм.

Також зазначає, що при допиті свідок ОСОБА_3 також пояснив і підтвердив, що за кермом автомобіля MITSUBISHI LANCER д.н.з. НОМЕР_1 насправді був ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , який був учасником ДТП і власником автомобіля, а не водієм в розумінні п.1.10 ПДР.

Разом з тим, на переконання апелянта, залучені поліцейським СРПП ВП № 1 Гос І.В. в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є заінтересованими особами, оскільки вони були учасниками ДТП яка сталася того дня, працюють в одній організації і саме тому були заінтересованими в притягненні його до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, так як ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Крім того, у поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що поліцейський Гос І.В. порушив вимоги ст.251 КУпАП, оскільки після роз`яснення ним його процесуальних прав, він на його прохання не долучив як доказ невинуватості довідки і медичну карту хворого, які доказували, що він дійсно хворів на «Ковід-19» та не допитав в якості свідка ОСОБА_2 , який був водієм та перевозив його на рентген в лікарню.

Водночас не погоджується з висновками місцевого суду, який на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який так і не був допитаний в якості свідка в судовому засіданні, за одне судове засідання безапеляційно прийшов до висновку, що ним вживалися заходи щодо уникнення в подальшому відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і спочатку було заявлено клопотання допитати в якості свідка ОСОБА_5 , а колись щось із заявленим свідком не склалося, то він привів для допиту свідка ОСОБА_2 .

При цьому, звертає увагу, що суд не посилається на Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, хоча він без заперечень погодився на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою експрес-тесту, але не погодився з його результатами про наявність наркотичного засобу - канабісу, тобто знаходження його в стані наркотичного сп`яніння, але не факту керування в такому стані належним йому автомобілем і не факту його відмови від проходження медичного огляду, що фактично не було встановлено і самими поліцейськими, про що свідчить відсутність в матеріалах справи доказів їх підтвердження.

Таким чином апелянт твердо стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення складений співробітником Покровського СРПП Добропільського ВП ГУНП в Донецькій області з порушенням вимог ст.256 КУпАП, оскільки суть адміністративного правопорушення не відповідає дійсним та реальним обставинам події.

Також на думку апелянта, місцевим судом при винесенні оскаржуваної постанови не дотримано п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 № 11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 КУпАП», оскільки суд не перевірив, проігнорував його доводи у свій захист і розглянув справу передчасно, однобічно, із заздалегідь відомим висновком та доводами про його винуватість у скоєнні правопорушення, а також не вказав в постанові якими показаннями, зокрема свідків, допитаних в судовому засіданні та дослідженими матеріалами справи спростовуються його пояснення, у зв`язку з чим було порушено його право на справедливий судовий захист.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , до суду апеляційної інстанції не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду шляхом надіслання sms-повідомлення (а.с.95), про причини своєї неявки суд не повідомив, що, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Гос В.В. підтримав доводи поданої апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, просив апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Додатково зауважив, що ним під час судового розгляду в суді першої інстанції, зокрема, було надано копію постанови Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19.11.2021 року у справі відносно ОСОБА_3 за ст.124 КупАП, який був іншим учасником ДТП. Згідно вказаної постанови, під час розгляду справи було допитано ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , які вказали та підтвердили факт того, що за кермом автомобіля MITSUBISHI LANCER того дня був саме ОСОБА_2 , який відвозив ОСОБА_1 до лікарні.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КупАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Між тим, вказаних вимог закону судом першої інстанції не дотримано з огляду на наступне.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя місцевого суду послався, як на докази, на матеріали справи, а саме на: пояснення допитаного в судовому засіданні ОСОБА_1 ; протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 187970 від 05.10.2021, складений у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП; пояснення допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 ; письмові пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.10.2021 року та відеозапис з нагрудних камер співробітників патрульної поліції від 05.10.2021 року, що міститься на СD носії.

Так, із змісту наведених у оскаржуваному рішенні місцевого суду показань ОСОБА_1 допитаного під час судового розгляду, слідує, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП він не визнав та суду пояснив, що в той день він не керував належним йому автомобілем, а керував інший чоловік за його проханням ОСОБА_2 , так як він в той час хворів на Ковід-19 та погано себе почував, на підтвердження чого надав копію постанови Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19.11.2021 року по справі №227/4048/21, де зазначено, що належним йому автомобілем керував того дня керував ОСОБА_6 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 187970 від 05.10.2021, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 05.10.2021 року о 14-00 годині в м. Добропілля по вул. Перемоги, біля буд.13-а м-на Сонячний громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом MITSUBISHI LANCER д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, а саме під впливом наркотичного засобу канабіс, згідно експрес тесту, який був проведений в наркологічному відділенні м. Добропілля, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП. У протоколі зафіксовано, що пояснення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності надав на окремому аркуші, документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався, протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно показань допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 вбачається, що коли саме він не пам`ятає, він зустрів свого знайомого ОСОБА_1 , з яким колись працював на шахті і він був його начальником, який попросив його відвести на належному йому автомобілі MITSUBISHI LANCER до м. Добропілля на рентген, на що він погодився. Коли він керував належним ОСОБА_1 автомобілем, при цьому сам ОСОБА_1 перебував на пасажирському сидінні, сталася ДТП за участю автомобіля Газон ( прізвище водія він не пам`ятає). Далі викликали поліцію, і коли вона приїхала він відійшов подалі та не став втручатися, а розбирався сам ОСОБА_1 . Також свідок пояснив, що йому відомо, що на ОСОБА_1 складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим він прийшов до суду як свідок, а також, що йому відомі ПДР України і обов`язок не залишати місце ДТП, але він просто відійшов в сторону, коли поліція з`ясовувала обставини та не хотів втручатися.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 (а.с.2) вбачається, що 05.10.2021 з його участю відбулася ДТП в м. Добропілля. Після складення матеріалів щодо ДТП він пішов проходити медичний огляд в наркологічному відділенні м. Добропілля. В результаті зданих аналізів один з тестів показав вживання канабісу. З результатами зданих аналізів він не згоден.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 (а.с.3) вбачається, що 05.10.2021 року він знаходився в наркологічному відділенні м. Добропілля. Біля 16-00 години йому стало відомо, що громадянин ОСОБА_1 знаходиться в стані наркотичного сп`яніння, так як здавав тест на канабіс. Далі у відношенні останнього було складено адміністративний протокол за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 (а.с.4) вбачається, що 05.10.2021 він знаходився на медичному огляді в наркологічному відділенні м. Добропілля, так як став учасником ДТП. В наркологічному відділенні йому стало відомо, що ОСОБА_1 з яким у нього сталася ДТП, знаходиться в наркотичному сп`янінні, так як тест показав, що останній вживав канабіс. Далі у відношенні ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за керування авто в стані наркотичного сп`яніння.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.10.2021 року (а.с.6) проведеного лікарем-наркологом ОСОБА_7 було встановлено, що ОСОБА_1 05.10.2021 року о 15-25 годині перебував у стані наркотичного (канабіноїди) сп`яніння.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис з нагрудних камер спостереження працівників патрульної поліції, який міститься у 1 файлі на одному DVD диску, долученого до матеріалів справи (а.с.7) та зміст якого детально наведено у постанові місцевого суду.

Так з відеофайлу 130 гос тривалістю 00:00:00 00:02:41 вбачається, що на вулиці біля будівлі лікарні знаходиться ОСОБА_1 та свідки. На запитання патрульного поліцейського Єфименко Ю.Л. повідомляє свої анкетні дані та вказує, що він був водієм автомобілю MITSUBISHI LANCER та з його участю відбулася ДТП. Далі в присутності двох свідків поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що за результатами проведеного медичного огляду один з тестів показав вживання ним маріхуани, після чого ним було складено протокол щодо тесту, а кінцевий результат буде по завершенню експертизи, яку проводять в м. Слов`янську. Надалі поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 його процесуальні права та запитав чи погоджується він з результатами аналізів, що останній заперечив.

Натомість, згідно постанови судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19.11.2021 року (а.с.25) судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП було встановлено, що за кермом автомобіля MITSUBISHI LANCER д.н.з. НОМЕР_1 під час ДТП був ОСОБА_2 , що підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які пояснили, що власником вищевказаного автомобіля є ОСОБА_1 , який попрохав ОСОБА_2 відвезти його до лікарні в м. Добропілля, оскільки він хворів та погано себе почував.

Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За приписами частини 2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з пункту 12 розділу I Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Між тим, згідно термінології, визначеної п.1.10. ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Однак, за результатами судового розгляду суд апеляційної інстанції дійшов до переконання про відсутність належних і достатніх доказів для висновку про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем за встановлених судом першої інстанції обставин.

Тому висновки місцевого суду про керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння не ґрунтуються на належних доказах. Не є належними доказами у даному випадку письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.3,4), на які посилався місцевий суд у своєму рішенні, оскільки ОСОБА_3 , як свідок, є зацікавленою особою, так як був іншим учасником ДТП та його твердження не мають об`єктивного підтвердження. Крім того, вказані пояснення не доводять факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 , а лише підтверджують факт вживання ним наркотичного засобу канабісу. Разом з тим, судом першої інстанції у постанові не наведено жодних переконливих аргументів, за яких він дав критичну оцінку показанням допитаного у судовому засіданні ОСОБА_1 та чим спростовується його версія щодо обставин події.

Відповідно до положень ст.1 та ч.1 ст.2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Таким чином слід дійти висновків про те, що судом першої інстанції, у порушення вимог ст.280 КУпАП, не було з`ясовано усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та дійшов передчасного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи апеляційним судом мають бути витлумачені на користь останнього.

Апеляційний суд констатує, що у даній справі судом першої інстанції не доведено «поза будь-яким розумним сумнівом», що ОСОБА_1 , маючи ознаки наркотичного сп`яніння, керував транспортним засобом. Тому апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апелянта про відсутність доказів наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01 грудня 2021 року скасуванню із закриттям провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити, постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО