П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 вересня 2022 року

Суддя шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Юлія Андріївна,з участю захисника Яковенка О.С.,розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,зі слів тимчасово не працює,паспорт НОМЕР_1 виданий 09.01.1996 р.Шевченківським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП,-

Встановила:

30.06.2022 р.о 19.25 год. ОСОБА_1 керувала автомобілем Scoda Octavia номерний знак НОМЕР_2 по перехрестю вул.Моторобудівників та Шевченка в м.Запоріжжі у стані алкогольного сп`яніння,чим порушила вимоги п.2.9а ПДР України,за що передбачена відповідальність ст.130 ч.1 КУпАП.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 по суті порушення надати пояснення відмовилась(а.с.1).

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 не визнала себе винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення та пояснила,що напередодні згадуваних вище подій вона дійсно вживала алкоголь,однак 30.06.2022 р.о 19.25 год.на час зупинки працівниками поліції керувала автомобілем Scoda Octavia номерний знак НОМЕР_2 вже у тверезому стані. На місці зупинки транспортного засобу погодилась пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння приладом Драгер,погодилась з позитивним результатом,хоча не вважала себе такою,що перебуває у стані сп`яніння. На її думку,застосований працівниками поліції для проведення огляду прилад Драгер був несправним,що обумовило результат тестування 2,22 %.

Захисник Яковенко О.С.в інтересах ОСОБА_1 заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Узагальнений зміст клопотання зводиться до того,що працівниками поліції під час огляду ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу використали прилад Drager Alkotest 6820 з простроченим терміном повірки,результат тесту 2,22% в повітрі не є тотожним вимірюванню рівня алкоголю у крові, ОСОБА_1 перед оглядом не була поінформована про порядок його проведення,а зміст відеозапису не дає можливості встановити,чи були роз`яснені ОСОБА_1 її права,є інші формальні порушення процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Всебічно вивчивши матеріали справи, з урахуванням досліджених доказів,відеозапису,суддя встановила, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення,яке ставиться їй за провину,знайшла своє підтвердження ,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом»,що знайшов своє втілення у практиці Європейського Суду з прав людини,зокрема,у рішенні по справі «Коробов проти України»,з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП,адміністративним правопорушенням(проступком)визнається протиправна,винна (умисна,необережна) дія чи бездіяльність,яка посягає на громадський порядок,власність,права і свободи громадян,на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ст. 280 КУпАП підлягають з`ясуванню усі обставини справи, в тому числі чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясування інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Склад адміністративного правопорушення по статті 130 КпАП України становить керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол в даному випадку складений з підстав перебування особи, яка керує транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння,що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Як передбачено п.2.9»а» Правил дорожнього руху України Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР),водію транспортного засобу забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння,під впливом наркотичних або токсичних речовин.

Водієм згідно п.1.10 ПДР є будь-яка особа,що керує транспортним засобом,вершник,візник,погонич тварин,який веде їх за поводдя,прирівнюється до водія.Водієм є також особа,що навчає керуванню,знаходячись безпосередньо у транспортному засобі.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлено інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція).

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, зокрема, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч.2 ст. 266 КУпАП ,огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення випливає, що автор протоколу дотримався законодавчо встановленого порядку проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння .

Так, поліцейським після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 під час спілкування з нею було встановлено явні ознаки стану алкогольного сп`яніння,а саме:запах алкоголю з порожнини рота,порушення мови,порушення координації рухів. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу ,на що вона погодилась.

Як встановлено з матеріалів відеозапису,який був застосований під час проведення огляду ОСОБА_1 ,перед початком огляду було роз`яснено порядок його проведення,надано на огляд цілісності упакування тестувальну трубку,проведено контрольний забір повітря,а надалі безпосередньо тестування ОСОБА_1 з результатом 2,2%,що зафіксовано протоколом тесту № 1231,з яким вона погодилась,підписавши протокол тестування без зауважень.

Що стосується доводів захисту про недопустимість як доказу результатів приладу Alcotest 6820 через перевищення строку експлуатації до проведення чергового калібрування,яке згідно Інструкції по експлуатації цього приладу має відбуватись один раз на шість місяців,то вони не заслуговують на увагу.

Так, п. 1 та п. 3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015, передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016.

Таким чином газоаналізатори виробництва компанії Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить 1 рік.

Як вбачається з протоколу тестування приладу газоаналізатор Drager Alcotest 6820 ARHJ0265,останнє калібрування цього приладу було проведено 02.11.2021 р.,отже, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було проведено за допомогою сертифікованого приладу, термін повірки (калібрування) якого не сплинув на час огляду.

Окрім того, даний огляд проводився за згодою ОСОБА_1 , доказів на підтвердження того, що остання вимагала надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу Drager Alcotest 6820, за допомогою якого проходився огляд на стан сп`яніння, безпосередньо перед проведенням огляду, у матеріалах справи не міститься.

Водночас законом та Інструкцією, долучення до матеріалів справи сертифікату відповідності, свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, як про це зазначав захисник, не передбачено. Відсутність цих документів у справі не доводить позицію сторони захисту про проведення огляду ОСОБА_1 з використанням технічного засобу, який не дозволено до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Крім того, ОСОБА_1 було запропоновано у разі незгоди з результатами тестування вказаним приладом пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я,від якого вона відмовилась,промовляючи під час відео фіксації,що не бачить у цьому сенсу,оскільки результат буде такий саме.

За результатами огляду ОСОБА_1 було повідомлено про наслідки керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння у вигляді притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП,що зафіксовано на відеозапису. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 її права ,про що свідчить підпис останньої у відповідній графі протоколу,а інші формальні недоліки діловодства особи,який складав протокол про адміністративне правопорушення,як то не зазначення своїх повних даних,пояснень особи,яка притягується до адміністративної відповідальності,не мають наслідком закриття провадження у справі з підстав,про які клопоче захисник.

Доводи ОСОБА_1 про те,що вона не погоджувалась з результатами тестування приладу Drager Alcotest 6820,проте не висловила свою незгоду ані усно,ані письмово,суд вважає такими,що не варті на увагу та спрямовані виключно на уникнення відповідальності,оскільки вони повністю спростовані іншими дослідженими дказами,які є достатніми для всебічного з`ясування обставин справи.

Як передбачено ст.6 КОНВЕНЦІЇ

про захист прав людини і основоположних свобод,кожен маж право на справедливий суд та встановлення обґрунтованності будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення ,які мають ознаки злочину»,залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини»,»Отцюрк проти Німеччини»,»Девеєр проти Бельгії»,»Адольф проти Австрії» та інші),отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа,яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Як передбачено ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 330209 від 30.06.2022 р.вбачається,що він складений з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксовані не в автоматичному режимі,яка затверджена наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року,без зауважень з боку ОСОБА_1 ,відомості,викладені у протоколі,під час розгляду справи в суді не спростовані,узгоджуються з відеозаписом,тому протокол про адміністративне правопорушення суддя приймає до уваги як доказ при винесені постанови.

Проаналізувавши всі досліджені при розгляді справи письмові та відеоматеріали, суддя дійшла висновку, що вони є доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак, відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано,в тому числі при розгляді справи за участю ОСОБА_2 ,пояснення якої змісту цих доказів також не спростовують.

Отже, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушила вимогу п. 2.9а ПДР,в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП .

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, суддя вважає за необхідне призначити передбачене санкцією статті покарання у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,не вбачаючи підстав для звільнення особи від відповідальності.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність, в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути 496,20 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 33, 130 ч.1, 283, 284 КУпАП,суддя-

Постановила:

ОСОБА_1 визнати винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави

Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998;

Рахунок отримувача: UA0008001,Код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: Адміністративні штрафи у сфері дорожнього руху

з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок

Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0008515, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: Сплата судового збору за рішенням суду про стягнення судового збору на користь держави.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізні як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП, у розмірі 34000(тридцять чотири тисячі )гривень;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв`язку з положеннями пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015 року).

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови,а щодо постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі,-протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи,щодо якої винесено постанову,може бути поновлено органом(посадовою особою),правомочним розглядати скаргу.

Суддя Ю.А.Галущенко

Строк пред`явлення виконавчого документа ________________ 20___рік

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ___________ 20___рік