Справа № 133/2807/21
Провадження № 33/801/137/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пєтухова Н. О.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В.В., з участю секретаря судового засідання Ісакової І.Є., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Гарбузюка Олександра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 10 січня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 10 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 грн.

У постанові суду зазначено, що 27.08.2021 об 11 год. 35 хв., на а/д с. Блажіївка - с. Зозулинці, Хмільницького району, водій ОСОБА_1 керував автомобілем FORD-TRANSIT д.н. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП доведена належними та допустимими доказами.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, адвокат Гарбузюк О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність постанови суду першої інстанції та винесення її за неповного дослідження обставин справи, просив постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 10 січня 2022 року скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зроблено посилання на те, що в матеріалах справи відсутні будь - які докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Також скаржником зазначено, що направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння, яке знаходиться в матеріалах справи, не відповідає встановленій інструкцією формі, оскільки час його складення суперечить часу керування водієм транспортним засобом, зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення та часу, вказаному на відеозаписі, а також вказане направлення не містять відомостей про особу, яка його склала.

У протоколі про адміністративне правопорушення відсутня будь - яка інформація про тимчасове затримання транспортного засобу.

Акт огляду на стан сп`яніння, що міститься в матеріалах справи не відповідає встановленій інструкцією формі, оскільки такий акт складається у випадках виявлення алкогольного, а не наркотичного сп`яніння, другий його примірник не було вручено водію. При цьому, свідок ОСОБА_2 повідомив, що в його присутності жодних актів складено не було, а наявний в матеріалах справи акт він не підписував.

Також в апеляційній скарзі зазначено, що зміст пояснень свідків суперечить змісту протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису, оскільки згідно пояснень вказаних осіб, останні були запрошені об 11:30 год., в той час як згідно протоколу ОСОБА_1 керував транспортним засобом об 11:35 год., а згідно відеозапису розвиток подій починається лише з 11:46 год. У поясненнях свідками засвідчено факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер» та у медичному закладі, а не факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Зазначена у письмових поясненнях свідків адреса не існує у вказаному районі. Крім того, свідок ОСОБА_2 не підтвердив своїх письмових пояснень та ствердив, що таких пояснень він не надавав.

Долучений до матеріалів справи відеозапис не підтверджує самого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, є лише фрагментом відео без логічного початку та закінчення. При цьому, копія вказаного доказу має бути засвідчена електронним цифровим підписом або такий доказ має бути надано в оригіналі.

В судове засідання, призначене на 14.02.2022 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Гарбузюк О.О. з`явився, однак у зв`язку із заявленим ним клопотанням розгляд справи було відкладено.

В судові засідання, призначені на 24.02.2022 року та 11.03.2022 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Гарбузюк О.О. не з`явився, однак у зв`язку із поданими ним клопотаннями розгляд справи було відкладено.

В судове засідання, призначене на 17.03.2022 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Гарбузюк О.О. не з`явився, однак ним в чергове подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із введенням в Україні військового стану і неможливістю бути присутнім в судовому засіданні, а також прийняти участь в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Розглянувши подане клопотання, суд вважає за необхідне в його задоволенні відмовити та визнати за неповажну причину неявки захисника, оскільки в даному випадку сам лише факт введення в країні військового стану не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи та не свідчить про неможливість прибути в судове засідання або прийняти участь в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, про що свідчить і неодноразове використання захисником можливості подавати клопотання у справі за допомогою відповідних технічних засобів.

ОСОБА_1 в судові засідання жодного разу не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово та належним чином, причин неявки не повідомив, а тому згідно вимог ст. 294 КУпАП його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Частиною другою статті 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями частини сьомої статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. (ст. 252 КУпАП).

В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №463153, 27.08. 2021 об 11 год. 35 хв., на а/д с. Блажіївка - с. Зозулинці, Хмільницького району, водій ОСОБА_1 керував автомобілем FORD-TRANSIT д.н. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 підписав вказаний вище протокол, був ознайомлений з правами та обов`язками, передбаченими статтею 63 Конституції та статтею 268 КУпАП.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема - пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Відповідно до частини другої статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з пунктом 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 №1103 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України за №1452/735 від 09.11.2015 передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З матеріалів справи слідує, що відмову водія ОСОБА_1 від проведення огляду на стан сп`яніння зафіксовано поліцейським СРПП ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області на спеціальний технічний засіб у відповідності до положень КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України за №1452/735 від 09.11.2015 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 №1103.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та КУпАП.

З відеозапису, що міститься в матеріалах справи та який було прийнято до уваги судом, вбачається, що на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

У даному випадку суд звертає увагу, що відповідно до положень пунктів 1.3 та 2.5 ПДР України водій ОСОБА_1 зобов`язаний був на вимогу працівників поліції пройти в установленому законом порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Вказані обставини зафіксовані протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №463153 від 27.08.2021, наявним в матеріалах справи відеозаписом, що узгоджуються між собою та не спростовуються доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Із вищевказаного відеозапису слідує, що ОСОБА_1 при спілкуванні з працівниками поліції повідомив останнім, що він дійсно керував транспортним засобом, але поспішає та на пряму пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, останній відмовився.

Положеннями частини першої статті 130 КУпАП передбачено, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Щодо тверджень скаржника про те, що в матеріалах справи відсутні будь - які докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то суд звертає увагу на те, що саме із вказаного відеозапису вбачається, що останній особисто підтвердив факт керування транспортним засобом.

Доводи апеляційної скарги про те, що у поясненнях свідками засвідчено факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного, а не наркотичного сп`яніння, є безпідставними, так як у вказаних поясненнях не зазначено саме про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а зазначено про відмову від проходження огляду із застосуванням приладу «Драгер» та, зокрема, і у медичному закладі, де безпосередньо і відбувається освідування особи на факт перебування у стані наркотичного сп`яніння.

Разом з тим, як вищенаведені доводи що стосуються пояснень свідків, так і доводи скаржника щодо невідповідності часу зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення та часу зазначеного у поясненнях свідків, не заслуговують на увагу, оскільки як зазначено вище, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Як встановлено судом, працівниками поліції під час проведення огляду ОСОБА_1 було застосовано технічні засоби відеозапису, який долучено до матеріалів справи, а відтак залучення двох свідків у даному випадку не було обов`язковим.

Також представником заявника в обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що наявний у матеріалах справи відеозапис є лише фрагментом без логічного початку та закінчення, однак такі посилання не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вказаний відеозапис є чітким, змістовним та таким, що відтворює хронологію подій, що відбувалися під час складення протоколу.

Щодо посилань в апеляційній скарзі на недоліки оформлення направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння та акту огляду на стан сп`яніння, то такі посилання не спростовують висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення, а саме факту відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння та не можуть слугувати підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, а саме факту відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, наявні у матеріалах справи докази, які проаналізовані в оскаржуваній постанові, повністю підтверджують правильність висновків суду першої інстанції про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за частиною першою статті 130 КУпАП кваліфіковані правильно, тому твердження скаржника про відсутність в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є надуманими та безпідставними.

Відповідно до вимог статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд першої інстанції з дотриманням вимог статті 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення та відомості про особу, прийшов до висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобігання вчинення нових правопорушень, буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції частини першої статті 130 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції частини першої статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 280, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Гарбузюка Олександра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 10 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В. В. Оніщук