П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/565/22

28 липня 2022 року селище Богородчани

Cуддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Решетов В. В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №460872, ОСОБА_1 03 липня 2022 року о 16 год 59 хв в с. Дзвиняч на вул. Шевченка керував транспортним засобом "Toyota Avensis", н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 ПДР. Огляд на визначення стану сп`яніння проводився з використанням алкотестеру "Drager" 6810, результат огляду 2,04‰,

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що підвозив свого товариша ОСОБА_2 на належному Михайлу автомобілі "TOYOTA" після вживання останнім спиртних напоїв. Однак він ( ОСОБА_1 ) за кермом був тверезий. Вони під`їхали до його ( ОСОБА_1 ) будинку та зупинились. Після зупинки, перебуваючи в автомобілі, вони з ОСОБА_3 вживали спиртні напої та збирались йти додому. Однак, вже коли автомобіль стояв на дорозі біля його ( ОСОБА_1 ) будинку, під`їхали працівники поліції та склали протокол за керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що

ОСОБА_1 підвозив його на належному йому ( ОСОБА_2 ) автомобілі "Toyota Avensis", оскільки ОСОБА_1 не вживав алкогольних напоїв та був тверезий. Він (свідок) був випивший, тому попросив ОСОБА_1 підвезти його. Вони зупинились біля будинку ОСОБА_1 та мали намір залишити автомобіль. Після зупинки він ( ОСОБА_2 ) з ОСОБА_1 вжили спиртні напої в салоні автомобіля, перед тим як розійтись по домах. Згодом під`їхали працівники поліції та склали щодо ОСОБА_1 протокол за керування автомобілем у нетверезому стані, хоча ОСОБА_1 не керував автомобілем після вживання ними алкогольних напоїв.

Згідно зі ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа), зокрема суддя, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 "а" Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом досліджено наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №460872 від 03 липня 2022 року, складений інспектором СРПП ВП № 2 (смт Богородчани), відповідно до якого ОСОБА_1 03 липня 2022 року о 16 год 59 хв в с. Дзвиняч на вул. Шевченка керував

т/з "TOYOTA", н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги

п. 2.9.ПДР. Огляд на визначення стану сп`яніння проводився з використанням алкотестеру Drager 6810, результат огляду 2,04‰.

- роздруківку з принтера приладу "Alcotest Drager 6810", відповідно до якої вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 становив 2,04 ‰ ;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів "Драгер" 6810, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння позитивний - 2,04 ‰.;

- направлення на огляд водія від 03 липня 2022 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було направлено для проходження огляду на стан сп`яніння у КНП "Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради";

- свідоцтво про реєстрацію т/з про належність автомобіля "Toyota Avensis", н.з. НОМЕР_1 , допитаному в якості свідка ОСОБА_2

- диск із відеозаписом події від 26 червня 2022 року о 01-30 год, на якому зафіксовано зупинку працівниками поліції у нічний час, у іншу дату, інший автомобіль та іншого водія.

Статтею 266 КУпАП передбачено послідовний порядок проведення огляду особи на стан сп`яніння.

Зокрема, згідно з ч. 2 та ч. 5 ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до оглянутого судом диску, записані на ньому та досліджені два відеофайли жодним чином не підтверджують викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, а стосуються інших подій та іншої особи. Протокол та додані матеріали також не містять підписів чи пояснень присутніх при оформленні протоколу свідків. За відсутності відеозапису проведеного огляду не підтверджено фактичне керування особою т/з, роз`яснення особі її прав, права на захист, чи згодна особа з проведеним оглядом і чи не бажає провести огляд в медичному закладі тощо.

Жоден з досліджених судом письмових доказів об`єктивно не спростовує показання ОСОБА_1 і свідка ОСОБА_2 та не підтверджує відомості, викладені у протоколі, оскільки такі докази складено працівником поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення.

Такі докази, відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, не можна прийняти як допустимі, а огляд особи вважається недійсним. Сам по собі проведений огляд, акт та направлення не доводить факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані сп`яніння.

Показання ОСОБА_1 та допитаного в судовому засіданні свідка захисту ОСОБА_2 логічні та послідовні. Такі показання також підтверджуються перебуванням автомобіля "Toyota Avensis", н.з. НОМЕР_1 , у власності ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію т/з.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист.

Відповідно до ст. 9 Конституції України Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Україна, давши згоду на обов`язковість міжнародного договору, зобов`язується діяти таким чином, щоб не позбавити його мети та не зробити його неможливим для виконання. Тому і ратифікована Конвенція і практика ЄСПЛ відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» для України є джерелами права і обов`язковими до застосування.

Відповідно до практики ЄСПЛ, справи про адміністративні правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (див. рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у законному порядку, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Європейський Суд з прав людини у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Оскільки працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення було порушено передбачений ст. 266 КУпАП порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння, відсутній відеозапис проведеного огляду та доводи ОСОБА_1 не спростовано доданими до протоколу доказами, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП не знаходить свого підтвердження.

На підставі викладеного, керуючись ст. Керуючись ст. 245, 247, 280, 283, 284, 289 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В. В. Решетов