Провадження №3/127/3959/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2022 р. м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ковальчук Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 вчиняє домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно своєї падчерки ОСОБА_2 , 2005 р.н., а саме, не пускає її в квартиру за місцем проживання та обмежує в речах.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, суду повідомив, що він забезпечує свою падчерку ОСОБА_3 всім необхідним: одягом, їжею, житлом, лікуванням та розвагами. При цьому, ОСОБА_2 поводиться не належним чином: палить в ліжку, не слухається, повертається додому не вчасно, свариться з матір`ю, не відвідує оплачені ним гуртки та заняття. Він дійсно не впускав ОСОБА_3 до квартири, оскільки вона в черговий раз, не зважаючи на попередження його та її матері, пізно повернулася до помешкання та могла розбудити менших братів.

В судовому засіданні ОСОБА_2 суду повідомила, що її матір та вітчим забезпечують її матеріально всім необхідним, однак не люблять її та відносяться до неї не так, як би вона цього хотіла. Їй не комфортно проживати вдома та відвідувати заняття в школі. Одного дня вона знову посварилася з матір`ю, вітчим заборонив їй виходити з квартири, однак вона пішла гуляти, потім запізнилася додому і батьки не впустили її в квартиру ночувати. Вона змушена була ночувати в друзів, у зв`язку з цим вона звернулася до служби у справах дітей та в поліцію.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , який є оперуповноваженим ВРУП ГУ НП у Вінницькій області, суду повідомив, що у вказаній сім`ї існує конфлікт між батьками та дитиною. ОСОБА_1 дійсно не впускав ОСОБА_2 додому. Дитина була поміщена до реабілітаційного центру, оскільки не мала фактично де жити. Коли остання перебувала в центрі соціального захисту, то батьки протягом місяця не цікавилися її справами, не телефонували їй.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , яка є представником відділу захисту прав дітей Служби у справах дітей, суду повідомила, що до неї звернулася ОСОБА_6 зі скаргою на те, що її батьки вигнали її з дому. Вона їздила до квартири батьків ОСОБА_3 , щоб з`ясувати причини такої їх поведінки. В квартирі ОСОБА_1 поводив себе агресивно, сварився з нею. На даний час ОСОБА_3 запевняє, що в центрі їй краще, ніж вдома.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 провідний фахівець з соціальної роботи ВМЦСС, суду повідомила, що вона намагалася заладити конфлікт, який виник між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , однак батьки ОСОБА_3 на контакт не йшли, призначені зустрічі не відвідували.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 Борис С.А. просив суд закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 26.05.2022 року, документами, долученими до нього, а також поясненнями осіб, які були допитані в судовому засіданні. Так, ОСОБА_1 не заперечував той факт, що він не впускав свою падчерку додому, що підтвердили потерпіла ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_4 . Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_7 також стверджували, що ОСОБА_6 на даний час проживає в центрі соціального захисту, оскільки її вітчим не пускає її додому.

Суд вважає, що у справі зібрано достатньо доказів в підтвердження винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Суд вважає клопотання захисника про закриття справи необґрунтованим, тому відмовляє в його задоволенні. ОСОБА_1 є вітчимом ОСОБА_2 та чоловіком її матері, вони проживають однією сім`єю. ОСОБА_6 , будучи неповнолітньою дитиною, має право на житло, їжу, одяг та батьківське піклування, яким її мають забезпечити батьки, тому ОСОБА_1 не мав права перешкоджати ОСОБА_2 в користуванні житлом та зобов`язаний був впустити дитину додому, однак не зробив цього. Такі його дії є психологічним та економічним насильством та утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Складнощі в спілкуванні з дитиною підліткового віку, виникнення непорозумінь з приводу навчання, поведінки дитини, тощо не можуть виправдати заборону батьками жити дитині вдома.

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 173-2, 283, 284, 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі триста сорок гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя :