Справа № 369/4982/22
Провадження № 3/369/3780/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12.07.2022 року м. Київ

суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Хрипун Світлана Володимирівна, розглянувши матеріали інспектора СРПП відділення № 1 Фастівського РУП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає АДРЕСА_1 , місце роботи не повідомив, дані про ІПН в матеріалах справи відсутні; - за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

Встановив

25.05.2022 приблизно о 00 годин 55 хвилин водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом моторолером Keeway, без державного номеру, по вул. Білогородська 19 в м. Боярка, Фастівського району, Київської області в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер 6810, ARBL 0602, результат тесту 1.87% проміле, що зафіксовано відеозаписом. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а) ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання 12.07.2022 року ОСОБА_1 не з`явився, про день, час, місце слухання справи повідомлявся, причини неявки суду невідомі.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 25.05.2022 року з проханням направити справу за місцем його проживання в м. Ржищів.

В клопотанні ОСОБА_1 перенесення розгляду справи за місцем проживання до Ржищівського міського суду Київської області, суд відмовляє, оскільки стаття 276 Кодексу України про адміністративне правопорушення із змінами, внесеними згідно з Указами ПВР № 316-11 від 29.05.85, № 1117-11 від 16.10.85, № 7542-11 від 19.05.89, № 1369-12 від 29.07.91, № 1818-12 від 15.11.91; Законами № 3785-12 від 23.12.93, № 244/94-ВР від 15.11.94, № 2029-III від 05.10.2000, № 2342-III від 05.04.2001, № 2350-III від 05.04.2001, № 586-VI від 24.09.2008, № 596-VIII від 14.07.2015, № 2293-VIII від 27.02.2018, № 2617-VIII від 22.11.2018, № 1582-IX від 29.06.2021 на момент розгляду не передбачає можливості розгляду справи за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за місцем проживання особи.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , суд вважає, що ОСОБА_1 про слухання справи повідомлений належним чином.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Крім того, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості направити засобами електронного чи поштового зв`язку свої пояснення чи заперечення по суті справи.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. v. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Відповідно до положень статті 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 за наявними у справі письмовими доказами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за статтею 130 ч. 1 КУпАП,:

протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 314763 від 25.05.2022 року відносно ОСОБА_1 , в якому він від пояснень та підписів в протоколі відмовився в присутності свідків,

пояснення свідка ОСОБА_2 від 25.05.2022 року, відповідно яких в його присутності водій ОСОБА_1 пройшов освідування за допомогою приладу Драгер, який показав результат 1,87 проміле;

пояснення свідка ОСОБА_3 від 25.05.2022 року, відповідно яких в його присутності водій ОСОБА_1 пройшов освідування за допомогою приладу Драгер, який показав результат 1,87 проміле;

розписку ОСОБА_4 від 25.05.2022 року;

тестування приладу Alcotest 6810 ARBL 0602, результат тесту 1,87%;

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

диск з відеозаписом від 25.05.2022 року, на якому зафіксовано, що водій ОСОБА_1 пройшов огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер 6810, ARBL 0602, результат тесту 1,87%;

вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним за статтею 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Оцінивши за своїм внутрішнім переконанням протокол серії ААБ № 314763 про адміністративне правопорушення від 25.05.2022 р., тест, акт, пояснення, відеозапис, суд вважає їх достовірними і допустимим.

Таким чином згідно матеріалів адміністративної справи № 369/4982/22 вищезазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а) ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП на ОСОБА_1 суд враховує, що керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є грубим і досить поширеним правопорушенням, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено. Враховуючи особу порушника, його матеріальний стан і характер правопорушення, вважаю за можливе накладення штрафу на водія у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суд вважає дане порушення грубим, при цьому суд не вбачає підстав для накладення інших видів стягнення. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до п. 2.9 а) ПДР, ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та керуючись ст. 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Постановив:

ОСОБА_1 визнати винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 /сімнадцять тисяч/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 /чотириста дев`яносто шість / гривень 20 коп.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя Cвітлана Володимирівна Хрипун