Справа № 148/1123/22
Провадження №3-зв/148/2/22

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Штифурко Л.А,. розглянувши заяву судді Тульчинського районного суду Вінницької області Саламахи О.В. про самовідвід щодо розгляду справи № 148/1123/22, провадження № 3/148/801/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173 КУпАП,-

встановив:

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу від 17.08.2022 судді Саламасі О.В. на розгляд надійшла справа № 148/1123/22, провадження № 3/148/801/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173 КУпАП.

Суддею Саламахою О.В. заявлено собі самовідвід, який мотивований тим, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 773954 від 14.07.2022, складеному відносно ОСОБА_2 , зазначені в ньому події відбувалися біля службового кабінету судді Саламахи О.В. в приміщенні Тульчинського районного суду, тобто фактично судді Саламасі О.В., на його думку, заздалегідь відомі обставини, зазначені у вказаному протоколі, а тому під час розгляду вказаного адміністративного матеріалу в особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , можуть виникнути сумніви щодо об`єктивності та у неупередженості судді під час розгляду цієї справи. В зв`язку з викладеним суддя Саламаха О.В. вважає необхідним заявити самовідвід.

Суддя Саламаха О.В. при розгляді заяви про самовідвід присутнім не був, пояснень не надавав.

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні щодо розгляду даної заяви про самовідвід покладається на розсуд суду.

Вивчивши доводи заяви про самовідвід, вислухавши ОСОБА_1 суд доходить наступних висновків.

Згідно ст.ст. 2, 7 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а провадження в цих справах здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня норма, яка б регулювала порядок вирішення питання про відвід (самовідвід) судді, а тому до даних правовідносин підлягає застосуванню аналогія закону зі ст.ст. 75, 80 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно вимог ч.1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно ст. 6 п.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 у справі «Білуга проти України» від 28.10.1998 у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Волков проти України» суд зазначив, що відповідно до ст. 6 п. 1 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

У відповідності до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до яких об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

З огляду на викладене, з метою усунення щонайменших сумнівів в особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо неупередженості судді під час розгляду справи, вважаю, що заява судді Саламахи О.В. про самовідвід підлягає задоволенню, оскільки зазначені в ній суддею Саламахою О.В. обставини для самовідводу є обґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись ст.75, 80 КПК України, ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, ст. 245 КУпАП, суддя -

постановив:

Заяву судді Тульчинського районного суду Вінницької області Саламахи О.В. про самовідвід щодо розгляду справи № 148/1123/22, провадження № 3/148/801/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173 КУпАП, - задовольнити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А.Штифурко