Справа № 535/841/22
Провадження № 3/535/289/22
Постанова

іменем України

12 вересня 2022 року Суддя Котелевського районного суду Полтавської області Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Носачової І.В., прокурора Михайленко О.О., захисника Шаповалова І.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, депутата VIII скликання Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 172-7 КУпАП,

установив:

Згідно даних протоколу № 134 від 14.07.2022, складеного старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах Управління стратегічних розслідування в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Байрачним В. І., ОСОБА_1 , будучи депутатом Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області, являючись згідно з п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. З Закону №1700-УІІ суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, діючи умисно, не повідомив 25.03.2021 публічно сесію Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області у встановленому ст. 35-1 Закону № 1700-VII, ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед розглядом питання № 60 про надання Громадській організації «Фельдман Еко-Парк» дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння, розташованої на території Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області за межами населеного пункту, та проголосував «за», чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того згідно даних протоколу № 135 від 14.07.2022, складеного старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах Управління стратегічних розслідування в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Байрачним В. І., ОСОБА_1 , будучи депутатом Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області, являючись згідно з п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. З Закону №1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, усупереч вимогам ст. 35-1 Закону № 1700-VII, ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» 25.03.2021 в умовах реального конфлікту інтересів, діючи умисно, вчинив дії, а саме взяв участь у засіданні VII сесії Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області VIII скликання під час розгляду питання № 60 про надання Громадській організації «Фельдман Еко-Парк» дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння, розташованої на території Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області за межами населеного пункту, та проголосував «за», чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні просила суд визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_1 та захисник у судовому засіданні пояснили, що він вину свою визнає, однак просили закрити справу у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст. ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

За змістом ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Пунктом 6 розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України передбачено, що у разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою. Відповідно до постанови (ухвали) суду вноситься інформація в АСДС під номером об`єднаної справи (матеріалів кримінального провадження) та відмітки про об`єднання справ (матеріалів кримінального провадження) із зазначенням номера нової судової справи (матеріалів кримінального провадження).

Враховуючи те, що до суду надійшли справи щодо декількох адміністративних правопорушень, вчинених однією особою, які розглядаються одним суддею та з метою всебічного та повного з`ясування усіх обставин справи, вони підлягають об`єднанню в одне провадження, з присвоєнням об`єднаній справі єдиного унікального номеру «535/841/22».

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11.07.2018 у справі №308/8763/15-а.

Положення ч. 4 ст. 38 КУпАП передбачає, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що законодавчо встановлений строк, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення, обчислюється з моменту виявлення корупційного адміністративного правопорушення, однак такий не ототожнюється із часом складання протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому особливістю правопорушень, пов`язаних з корупцією, є те, що початок перебігу строку для накладення адміністративного стягнення розпочинається з дня його виявлення незалежно від того, чи є зазначене порушення триваючим.

Відтак принципове значення для правильного вирішення даної справи має визначення точної дати (дня) виявлення зазначених правопорушень, так як саме від цього часу відраховується відповідний строк.

На думку прокурора часом виявлення порушень є дата складання відповідних протоколів 14.07.2022 року.

Натомість, суд вважає, що момент виявлення порушення не можна ототожнювати з часом складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки останній є засобом не виявлення, а фіксації правопорушення. Факт виявлення порушення це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення.

У законодавстві чітко не визначено, що є моментом виявлення правопорушення, тоді як судова практика послідовно пов`язує цей момент з днем виявлення правопорушення саме органом, який уповноважений на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, як початкового етапу процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності. Днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення (постанова Верховного Суду від 28.02.2019 в справі №149/2498/17).

Як убачається з матеріалів справи, 10.09.2021 Управлінням стратегічних розслідувань у Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України отримано повідомлення про вчинення ОСОБА_1 дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Тобто, станом на 10.09.2021 Управління стратегічних розслідувань у Харківській області володіло відомостями, які могли бути підставою для складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Відповідно, станом на день постановлення судового рішення, тобто 12.09.2022 сплинув шестимісячний строк з дня виявлення правопорушення, а саме 10.09.2021, до того ж вся інформація, яка стосувалась цих правопорушень, була наявна в Управлінні стратегічних розслідувань в Харківській області станом на 28.12.2021, що вбачається із вхідного номеру реєстрації УСР в Харківській області ДСР НП України №2964 (а.с. 73).

За змістом ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, тоді як протокол щодо ОСОБА_1 був складений лише 14.07.2022.

Строк накладення адміністративного стягнення у справах про адміністративні правопорушення - це певний період часу, протягом якого дія чи подія мають юридичне значення. Цей строк не поновлюється і не продовжується і є гарантією того, що будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення мають бути припинені.

Отже, строк для накладення адміністративного стягнення, який складав шість місяців з дня виявлення правопорушення, сплив.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Зазначеними положеннями КУпАП передбачено, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії, що унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності та відповідно, встановлення або не встановлення вини.

Приписи 247 статті КУпАП є імперативними і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження не вирішуючи питання про винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (StubbingsandOthers v. theUnitedKingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Верховний суд у постанові від 11.07.2018 у справі №308/8763/15-а зауважив, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу. Норма ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Згідно з ч. 3 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Виходячи із встановлених обставин, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 належить закрити у зв`язку з закінченням строків для притягнення до відповідальності.

Керуючись ст. 36, 38, 247, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Об`єднати в одне провадження адміністративні справи щодо ОСОБА_1 за фактом вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП (справа № 535/841/22, провадження 3/535/289/22) та за фактом вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП (справа № 535/843/22, провадження 3/535/290/22) та присвоїти єдиний унікальний номер «535/841/22».

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області.

Суддя І.М. Нечипоренко