ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/16/22 Справа № 696/1005/21 Категорія: ч.1 ст.173-2 КУпАПГоловуючий у І інстанції Ніколенко О. Є. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2022 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кам?янського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого керівником ФГ ОСОБА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Постановою Кам?янського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, 14.10.2021 близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно співмешканки ОСОБА_3 насильство в сім`ї, а саме, образливо чіплявся, погрожував фізичною розправою, чим своїми діями порушив ЗУ «Про запобігання та протидію домашнього насильства», чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Також, 14.10.2021 близько 16 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_3 психологічного характеру, чим своїми діями порушив ЗУ «Про запобігання та протидію домашнього насильства», чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Кам?янського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2021 року та закрити провадження у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що обставини, викладені в протоколі серії ВАБ № 362555 від 14.10.2021 суперечать дійсності, так як 14.10.2021 між ним та ОСОБА_4 сталася обопільна сварка, яка, на його думку, у розумінні ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» не є психологічним насильством, вчиненим відносно гр. ОСОБА_4 .

Вказує, що у протоколі не зазначено у чому полягав психологічний характер скоєного насильства та не розкрито суті скоєного адміністративного правопорушення у відповідності до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП. Також не зазначено, як могла бути чи була завдано шкода здоров`ю потерпілої. Тоді як викладена у протоколі суть правопорушення не відповідає диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП та не розкриває всіх ознак його об`єктивної сторони , зокрема, не конкретизовано, в чому саме полягало суспільно-небезпечне діяння з боку ОСОБА_2 , адже таке формулювання, як «вчинив сімейну сварку» та «висловлювався нецензурною лайкою» не підпадає під ознаки складу інкримінованого правопорушення. Докази того, що висловлювання нецензурною лайкою з його боку потягли або могли потягнути за собою наслідки у виді шкоди психічному здоров`ю потерпілої, в матеріалах справи відсутні.

Зазначає, що 03.11.2021 до помешкання його матері приїхали працівники поліції і склали ще один протокол серії ВАБ №741272 про аналогічну подію, яка була описана в протоколі серії ВАБ № 362555 від 14.10.2021, тобто, усувати якісь свої недоліки щодо процесуального складання протоколу. Разом з тим, у новому протоколі від 03.11.2021 у фабулі щодо кваліфікації адміністративного правопорушення працівником поліції вказано місце події - сталося в 16:00 год. в АДРЕСА_2 , але це адреса його матері - ОСОБА_5 і його колишня співмешканка ОСОБА_4 не могла знаходитися одночасно по АДРЕСА_1 та в помешканні його матері, оскільки в протоколі серії ВАБ № 362555 від 14.10.2021 в описовій частині протоколу зазначено місце події в 16:00 год. в АДРЕСА_1 . Тобто, складено два протоколи за одне правопорушення. Незважаючи на це, суд взяв до уваги вищевказаний протокол як доказ, про це і вказано в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, що місце вчинення правопорушення по АДРЕСА_2 , при цьому він акцентував увагу, що місце події зазначено домоволодіння його матері, що судом проігноровано. При цьому, у протоколі та постанові не зазначено обставини, за яких було вчинено правопорушення.

Просить суд взяти до уваги, що разом зі співмешканкою він не проживає з вересня 2021 року, тоді як в описовій частині оскаржуваної постанови зазначено - більше двох років.

Також в постанові суд притягує до відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Вважає, рапорти працівників поліції не можна вважати допустимими доказами у справі, оскільки вони випливають із заяв потерпілої сторони, фактично дублюють її повідомлення.

В судові засідання, призначені апеляційним судом на 10.12.2021 на 10:30 год., 23.12.2021 на 15:30 год., 28.01.2022 на 12:30 год., 25.02.2022 на 12:00 год., 25.03.2022 на 10:30 год. ОСОБА_3 не з`являлася, при цьому про дату, час і місце судових засідань повідомлена у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Вважаю, що у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП перешкод для розгляду справи немає, а тому апеляційний розгляд можливо проводити у відсутності ОСОБА_3 .

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думки ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, який в силу положень ст.251 КУпАП, є одним із джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідальність за ч.2 ст.173-2 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАБ №362555 від 14.10.2021, ОСОБА_1 14.10.2021 близько 12 год. 30 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно співмешканки ОСОБА_3 насильство в сім`ї, а саме образливо чіплявся, погрожував фізичною розправою, чим своїми діями порушив ЗУ «Про запобігання та протидію домашнього насильства», чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАБ №741272 від 03.11.2021, ОСОБА_1 14.10.2021 близько 16 год. 00 хв. у АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_3 психологічного характеру, чим порушив ЗУ «Про запобігання та протидію домашнього насильства», чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У той же час, організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» 07 грудня 2017 року № 2229-VIII.

Так, відповідно до п.3 ч.1 Закону № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

При цьому слід зазначити, що конфлікт (лат. Conflictus - зіткнення, сутичка) - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.

Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.

У даному випадку дійсним є лише факт того, що атмосфера взаєморозуміння між ОСОБА_1 та його колишньою співмешканкою ОСОБА_3 відсутня. Мали місце конфлікти, однак, не кожен конфлікт є домашнім насильством у розумінні норм Закону.

Тож, у даному випадку, з огляду на установлені судом фактичні обставини справи приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП, позаяк, у останнього був відсутній умисел на заподіяння шкоди психічному здоров`ю потерпілої, у той час, як у цій ситуації мав місце саме конфлікт.

Факт конфлікту, який стався між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 також підтверджується безпосередньо поясненнями останньої від 14.10.2021 (а.с.5).

При цьому, окрім викладених вище мотивів, виходжу ще й з того, що на особу, уповноважену складати протокол про адміністративне правопорушення, покладається обов`язок довести причинно - наслідковий зв`язок між діями, що учинені особою та наслідками, що настали.

Тобто, саме по собі образливе чіпляння та погроза фізичною розправою, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення Серії ВАБ №362555 від 14.10.2021 до осіб, із числа передбачених ст.3 Закону № 2229-VIII, автоматично не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, позаяк, ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме: завдання чи можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Інакше кажучи, з фабули протоколів не простежується факт того, що конфліктні ситуації викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАБ №741272 від 03.11.2021 ОСОБА_1 14.10.2021 близько 16 год. 00 хв. вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_3 психологічного характеру у АДРЕСА_2 .

Разом з тим, наявні у матеріалах справи пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_1 і свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від 14.10.2021 вказують на те, що конфлікт між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 стався у АДРЕСА_1 (а.с.29-32).

Тобто, у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, що не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Тоді як наявність наслідків дій ОСОБА_1 у виді спричинення шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_3 взагалі не відображені у протоколах про адміністративні правопорушення, їх зміст не розкрито, а тим більше не доведено за стандартом «поза розумним сумнівом», що є припущенням, що прямо суперечить ст.62 Конституції України.

Водночас, суд апеляційної інстанції зауважує, що він позбавлений можливості самостійно визначати та конкретизувати дані протоколу, з урахуванням того, що у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Тож, суд не вправі у цьому випадку визначати обставини, які свідчать про наявність всіх ознак об`єктивної сторони правопорушення у цій ситуації, адже підлягають доказуванню у порядку і у спосіб, що передбачені КУпАП, з урахуванням положень ст.251 цього Кодексу щодо доказів, і мають кореспондуватися із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», тобто, суд позбавлений можливості встановити їх із самих лише слів учасників провадження про адміністративне правопорушення, без належних доказів і розкриття змісту.

При цьому пояснення ОСОБА_3 не містять посилань на завдання шкоди її психічною здоров`ю та в чому саме полягала така шкоди.

Тобто, судом апеляційної інстанції не встановлено наявності у ОСОБА_1 умислу на вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_3 .

Окрім цього, акцентую увагу на тому, що відповідно до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тому, у світлі всього вищевикладеного, у той час як провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності і ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушення інакше, як на підставах і в порядку, встановленому законом, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, а як наслідок, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього Кодексу, в зв`язку із чим апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а рішення місцевого суду до скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.247, 294 КУпАП, апеляційний суд , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Кам?янського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2021 року, щодо ОСОБА_1 , - скасувати, а провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба