ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/941/22 Справа № 193/184/22 Суддя у 1-й інстанції - Шумська О.В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови та апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Згідно з оскаржуваною постановою, 18.12.2021 о 14:05 годині на автодорозі Н11 122 км, ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом "ALPHA" без номера, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме від водія було чутно різкий запах алкоголю з порожнини рота та спостерігалась хитка хода, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з винесеною постановою, ОСОБА_1 02.08.2022, поза межами процесуального строку на апеляційне оскарження, подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити пропущений строк на подачу апеляційної скарги, постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв"язку з відсутністю події та складу цього правопорушення.

В якості доводів пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення апелянт зазначає, що про існування справи про адміністративне правопорушення щодо нього йому не було відомо, тоді як копію постанови він отримав поштою лише 26 липня 2022 року, тому просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити його.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на невідповідність висновків фактичним обставинам справи, та порушення норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що він, за обставин, викладених у протоколі, транспортним засобом не керував та працівниками поліції не зупинявся, а протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП був складений щодо його брата ОСОБА_2 , що не може свідчити про наявність в діях апелянта складу правопорушення, що йому закидається.

Разом з цим, апелянт вказує на те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу щодо нього та визнаючи винним за вчинене правопорушення, грубо порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки у судове засідання він не викликався, а за адресою, вказаною у протоколі, він не проживає.

З огляду на викладене, на думку апелянта, з урахуванням того, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення не була встановлена та свідки, у справі не допитувалися, для підтвердження обставин, викладених у протоколі, вважає, що подія правопорушення відсутня, тому просить постанову скасувати.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав доводи клопотання та апеляційної скарги, свідка ОСОБА_2 , перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.ст. 289, 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. Строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Згідно із ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що справа у суді першої інстанції була розглянута без участі ОСОБА_1 та будь-якого підтвердження того, що постанова була ним отримана вчасно, матеріали провадження не містять, в той час, як зі змістом постанови ОСОБА_1 ознайомився лише 26.07.2022. За таких обставин, суд визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та приходить до висновку, що, з метою доступу до правосуддя, його слід поновити.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті заявлених у ній вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Перевіривши постанову та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону, й належним чином не з`ясував обставини справи, а викладені в постанові висновки суду не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи, з огляду на таке.

Так, відповідно до ст. 130 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка ставиться в провину ОСОБА_3 полягає, зокрема у відмові особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тобто, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони за ст. 130 КУпАП є саме керування особою транспортним засобом, а правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Приймаючи рішення про доведеність винуватості ОСОБА_3 та наявності в його діях складу правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд поклав в основу свого рішення зібрані у справі письмові докази, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення ААБ № 009291 від 18.12.2021 та письмові пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

З такими висновками суду апеляційний суд погодитись не може, оскільки зазначені вище докази, у своїй сукупності, не можуть беззаперечно свідчити про те, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі, та відповідно підтвердити наявність в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_3 наголошував на тому, що він посвідчення водія не має, транспортним засобом не керував та працівниками поліції взагалі мопед під його керуванням не зупинявся, а протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП був складений щодо його брата ОСОБА_2 , який на вимогу інспектора поліції надав документи на мотоцикл, що належать апелянту, без його дозволу.

Під час апеляційного розгляду, за клопотанням апелянта, був допитаний свідок ОСОБА_2 , який підтвердив пояснення ОСОБА_3 ..

Ці пояснення, наявними у справі доказами, не спростовуються.

Водночас, суд першої інстанції, ухвалюючи постанову та з огляду на те, що зміст письмових пояснень свідків, долучених до протоколу, не підтверджує факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_3 , як і ознак алкогольного сп"яніння, вказаних у протоколі, обмежився лише зібраними доказами у справі, які вину ОСОБА_3 поза розумним сумнівом не доводять.

При цьому, відеозапис з нагрудної камери поліцейських або відеореєстратора з патрульного автомобіля, який би підтвердив, факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом на момент його зупинки працівником поліції, у справі відсутній.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували те, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом, зокрема мопедом "ALPHA" без номера, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, і під час апеляційного перегляду справи встановлені такі докази також не були, а суд першої інстанції вказаним обставинам належної оцінки не надав та безпідставно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 такої ознаки об`єктивної сторони складу правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як "керування транспортним засобом".

Окрім того, апеляційним судом встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, належним чином не встановлено місця вчинення правопорушення, зокрема, район, місто та область, в якому відбувалися події, а викладена ознака алкогольного сп"яніння "хитка хода", не відповідає ознакам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 за № 1452/735, що також належним чином не розкриває об"єктивну сторону правопорушення та не підтверджує наявність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, що йому закидається.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 р., неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.

Отже, на переконання апеляційного суду, судом першої інстанції не було доведено поза розумним сумнівом вини ОСОБА_3 та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тоді як, відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, апеляційна скарга особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови, задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на оскарження постанови Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2022 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 , скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв"язку з відсутністю в його діях складу цього правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко