Справа № 306/1958/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

23.03.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його представника, адвоката Керечанина В. І., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Керечанина В. І.,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 19 листопада 2021 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, водія ФОП ОСОБА_2

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Згідно з постановою, 13 жовтня 2021 року, приблизно об 11 год 00 хв, у с. Дусино по вул. Миру, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Мерседес Бенц Спрінтер» номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, стан транспортного засобу, безпечної швидкості руху та допустив наїзд на металеву огорожу мосту та металеву трубу газопроводу, що призвело до механічного пошкодження транспортного засобу. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Керечанин В. І. просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, вважаючи, що такий пропущено через поважні причини. Стверджує, що розгляд справи у суді першої інстанції відбувся без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , копія постанови від 19.11.2021 на вимогу адвоката була вручена з порушенням встановленого законом строку тільки 25.11.2021, що є порушенням права ОСОБА_1 на захист. Стверджує, що судова повістка про розгляд справи у суді першої інстанції ОСОБА_1 отримана 24 листопада 2021 року, у п`ятнадцятиденний термін після розгляду справи. Апелянт вважає, що постанова суду є незаконною, тому її слід скасувати. Також, посилається на те, що у судовому рішенні зазначені очевидці події - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , однак відомості про цих осіб не відповідають дійсності. Стверджує, що матеріали справи не містять доказів, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Вважає, що місцевий суд прийняв необґрунтоване рішення виключно на підставі припущень працівників поліції. Адвокат Керечанин В. І. звертає увагу на те, що 03 листопада 2021 року працівники поліції з`явилися озброєними за місцем проживання ОСОБА_1 та вимагали у нього посвідчення водія, відібрали пояснення, вручили чистий бланк протоколу про адміністративне серії ДПР18 №089384. Між тим, адвокат зазначає, що місцевий суд залишив поза увагою пояснення ОСОБА_1 про те, що ДТП трапилася унаслідок технічної несправності гальмівної системи, що виникла під час руху транспортного засобу. Просить постанову скасувати, а матеріали справи направити до Свалявського районного суду для розгляду в іншому складі суду.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та її представника - адвоката Керечанина В. І., які просили задовольнити апеляційну скаргу; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, і при цьому вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Апеляційний суд визнає слушними доводи апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення враховуючи такі обставини.

З оскаржуваної постанови убачається, що розгляд справи відбувся 19.11.2021 за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . При цьому, у матеріалах справи містяться відомості про те, що місцевий суд надіслав ОСОБА_1 повістку про виклик до суду, однак, з розписки ОСОБА_1 (а. с. 10) убачається, що він отримав судову повістку 24.11.2021, тобто уже після розгляду справи, а саме через 5 днів після ухвалення судового рішення. Тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу - поважними, а тому строк на апеляційне оскарження поновлюється.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду на наступне.

Апеляційний суд, відповідно до положень ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, які зазначені у ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд визнає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка у постанові.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 089384, 13 жовтня 2021 року, приблизно об 11 год 00 хв, у с. Дусино по вул. Миру, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Мерседес Бенц Спрінтер» номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, стан транспортного засобу, безпечної швидкості руху та допустив наїзд на металеву огорожу мосту та металеву трубу газопроводу, що призвело до механічного пошкодження транспортного засобу. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. З протоколу убачається, що ОСОБА_1 своїми підписами підтвердив, що зі змістом протоколу ознайомлений, відомості щодо його особи внесені правильно, копію документу отримав.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №089385, 03.11.2021, об 11 год 00 хв, у с. Дусино по вул. Миру, ОСОБА_1 став учасником дорожньо-транспортної пригоди та залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення за ст.122-4 КУпАП.

Зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 089384, обставини також підтверджуються приєднаною до матеріалів справи схемою місця ДТП, письмовими поясненнями свідків події - громадян ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

З письмових пояснень ОСОБА_1 убачається, що проїжджаючи с. Дусино неподалік школи, транспортний засіб, за кермом якого перебував ОСОБА_1 різко стало «тягнути» ліворуч. Оскільки водій не зміг вирівняти мікроавтобус, він вимушений був здійснити наїзд на металеву огорожу мосту та металеву трубу газопроводу.

Під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 підтвердив, що 13 жовтня 2021 року, приблизно об 11 год 00 хв, у с. Дусино по вул. Миру, він, керуючи автомобілем марки «Мерседес Бенц Спрінтер» номерний знак НОМЕР_1 , допустив наїзд на металеву огорожу мосту та металеву трубу газопроводу, що призвело до механічного пошкодження транспортного засобу.

Адвокат Керечаним В.І. у поясненнях даних апеляційному суду вказував на те, що у зв`язку з ДТП керований ОСОБА_1 автомобіль отримав незначні пошкодження, що будь-яких претензій у зв`язку з ДТП до ОСОБА_1 не має.

Аналізуючи та оцінюючи зібрані у справі докази, апеляційний суд враховує і те, що вимоги КУпАП та інших нормативно-правових актів при їх збиранні та фіксуванні обставин дорожньо-транспортної пригоди порушені не були.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду у повному обсязі оцінені та досліджені наявні у справі докази, а тому висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення є таким, що відповідає фактичним обставинам справи, наявним у матеріалах справи доказам та узгоджується з вимогами закону.

Також під час розгляду справи не встановлено яких-небудь відомостей, які можуть слугувати підставою вважати, що працівник патрульної поліції Таркович М. М. був упереджений під час складання протоколу за ознаками передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення, що у поліцейського були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, - у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

На переконання апеляційного суду, підстави не довіряти або мати сумніви щодо правдивості та об`єктивності показів свідків - громадян ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 - відсутні, адже їхні пояснення є послідовними та логічними і не спростовуються іншими доказами у справі.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які відомості, які можуть свідчити про зацікавленість вищевказаних осіб: поліцейських та очевидців події у результатах розгляду справи, - у підтвердженні таких даних належні докази відсутні у матеріалах справи, їх також не додано і до апеляційної скарги.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 089384 зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У пункті 12.1 ПДР зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Вищенаведені докази у своїй сукупності підтверджують, що ДТП відбулась саме внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 12.1 ПДР України. Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місця ДТП, пояснень ОСОБА_1 та пояснень очевидців події, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Мерседес Бенц Спрінтер» номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, стан транспортного засобу, безпечної швидкості руху та допустив наїзд на металеву огорожу мосту та металеву трубу газопроводу, що призвело до механічного пошкодження транспортного засобу. Апеляційний суд вважає обґрунтованими та правильними висновки суду першої інстанції про те, що причиною дорожньо-транспортної пригоди є недотримання водієм ОСОБА_1 вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України.

Апеляційний суд вважає такими, що жодним чином не впливають на висновки місцевого суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП доводи апелянта про те, що суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 , позбавивши право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на захист. Факт розгляду справи судом першої інстанції без участі ОСОБА_1 апеляційним судом враховано як підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження. При цьому, вказана обставина не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції, яка вважається обґрунтованою та законною.

Апеляційний суд визнає, що доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є безпідставними, оскільки винуватість його у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених судом першої та апеляційної інстанції доказів.

Доводи апелянта про те, що суд розглянув справу поверхнево, ухвалив судове рішення виключно на підставі припущень працівників поліції, - апеляційний суд відхиляє, оскільки вважає, що на підтвердження вказаних доводів апелянтом не надано жодних доказів, які можуть ставити під сумніви висновки місцевого суду про порушення ОСОБА_1 вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України та вчинення ним адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що працівники поліції з`явилися озброєними за місцем проживання ОСОБА_1 та вимагали у нього посвідчення водія, змусили підписувати незаповнений бланк протоколу тощо, - на переконання апеляційного суду ці доводи слід розцінювати критично, оскільки докази, наявні у матеріалах справи свідчать про те, що працівники поліції діяли виключно у межах своїх повноважень. Так, за порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху України працівники поліції обґрунтовано склали протокол про адміністративне правопорушення, який був особисто підписаний апелянтом; у законний спосіб склали схему місця ДТП та відібрали у очевидців події та безпосередньо у водія ОСОБА_1 письмові пояснення, які він надав добровільно, при цьому не заперечував факт вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди. Тому, будь - які твердження апелянта про начебто тиск або упередженість відносно нього з боку працівників поліції, - апеляційний суд вважає недоцільними і такими, що спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності. При оцінці цих доводів апеляційний суд зазначає,що після скоєння ДТП ОСОБА_1 покинув місце дорожньо-транспортної пригоди.

На переконання апеляційного суду, підстави не довіряти або мати сумніви щодо правдивості та об`єктивності показів свідків - громадян ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - відсутні, адже їхні пояснення є послідовними та логічними і не спростовуються іншими доказами у справі. Тому, доводи апелянта про те, що відомості про вищевказаних очевидців події не відповідають дійсності, - апеляційний суд відхиляє і вважає, що вказані пояснення свідків події, відповідно до ст. 251 КУпАП, є належними та допустимими доказами у справі.

При оцінці доводів адвоката Керечанина В. І. відносно того, що місцевий суд не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, що ДТП трапилася унаслідок технічної несправності автомобіля, - апеляційний суд констатує, що такі є необґрунтованими, непідтвердженими, відтак на увагу не заслуговують. Так, перевіривши сукупність доказів, які містяться у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції бере до уваги те, що апелянтом на підтвердження доводів у цій частині не додано жодних доказів, у тому числі немає висновку експерта про проведення автотехнічної експертизи, результати якої могли б встановити чи дійсно безпосередньою причиною дорожньо-транспортної пригоди була технічна несправність автомобіля, про що вказує адвокат Керечанин В. І. у апеляційній скарзі.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційний суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винуватим у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на нього накладено в межах санкції вищевказаної статті, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана стороною захисту апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, - без задоволення.

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не має права самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу стороною захисту не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Керечанин В. І., залишити без задоволення.

Постанову судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 19 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН