Справа № 189/717/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року смт. Покровське

Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Лукінова К.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділення поліції № 1 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, прож.: АДРЕСА_1

-за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

За матеріалами протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 482095 від 23.06.2022 року, 23.06.2022 року о 00:05 годині в с. Григорівка-смт.Васильківка Т0401 на БП, ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ Сенс н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння: різкий запах з порожнини рота (алкоголю), не чітка мова, не стійка хода. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в приміщенні закладу охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Кубрак В.В. суду пояснив, що ОСОБА_1 не вчиняв даного порушення та не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння ні на приладі Драгер ні в лікарні, оскільки як свідчать матеріали справи пройшов його в закладі охорони здоров`я. Результат є незорозумілим, оскільки не містить чіткого визначення відсотка алкоголю в крові (промілей).

Крім цього матеріали справи містять письмові пояснення адвоката Кубрака В.В. в яких він зазначив, що ОСОБА_1 не вчиняв даного правопорушення, оскільки пройшов медичний огляд на стан сп`яніння, оскільки освідування на стан сп`яніння проводилось за згодою ОСОБА_1 у медичному закладі, про що було складено відповідний висновок, проте з грубими порушеннями. Зазначає, що в медичному закладі ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою спеціального засобу, який взагалі не підтвердив стану сп`яніння, проте лікарем у висновку не вказано за допомогою якого засобу було проведено такий огляд та вказані результати огляду, а саме кількість проміле. Просив закрити провадження відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного порушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не визнав та пояснив суду, що 23.06.2022 року о 00:05 годині в районі с. Дебальцево він переплутав дорогу та на перехресті звернув не в той поворот. На блок-посту його зупинили працівники поліції через порушення комендантської години і повезли його на медичний огляд на стан сп`яніння до лікарні. Він дув у прилад і його результат був 0% проміле, але чомусь склали протокол про його відмову від проходження огляду. Чому написали, що він перебуває в стані алкогольної інтоксікації йому не відомо, він лише відмовлявся ставити свої підписи в документах. В цей день ліки та алкоголь не вживав.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Судом було вжито всіх заходів для допиту свідків в ході розгляду справи.

За письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 видно, що вона бачила, як лікар ОСОБА_3 проводив огляд, вона відчувала від керманича запах алкоголю. Від письмових пояснень та підписів в протоколі, постанові особа відмовилась.

За письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 видно, що ним було констатовано, що особа знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Від письмових пояснень і підписів в протоколі та постанові ОСОБА_1 відмовився.

Суд не приймає до уваги вказані письмові пояснення в якості доказів винності особи, оскільки по-перше, незрозуміло яка саме особа проходила огляд на стан сп`яніння (не вказано її П.І.Б.), по-друге: з них видно, що ця особа не відмовлялась від проходження огляду на стан сп`яніння; по-третє: незрозумілий результат висновку кількість % проміле алкоголю в крові цієї особи.

Але у будь-якому випадку, факт відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння в ході розгляду справи не доведений.

Особа, що склала протокол про адміністративне правопорушення до суду за викликом не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши ОСОБА_1 та адвоката Кубрака В.В. вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю через відсутність складу адміністративного правопорушення, виходячи з такого.

Докази, що зібрані у даній справі не доводять вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки не доводять факту здійснення керування транспортним засобом ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та його відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. При цьому свідки порушення в своїх письмових поясненнях підтвердили факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння. Але, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння із зазначенням точної кількості % проміле алкоголю в крові.

Згідно п. 7-10 розділу 2 Інструкції № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Згідно пунктів 1-7, 22 розділу 3 Інструкції № 1452/735 перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Лікар (фельдшер) повинен ознайомитися з документами особи, яку оглядає (паспорт, особисте посвідчення, посвідчення водія тощо) (за наявності). Відсутність документів не може бути причиною для відмови у проведенні огляду на стан сп`яніння. У цьому разі в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 3) (далі акт медичного огляду), зазначаються дані щодо зовнішнього вигляду особи, яку оглядають, а також те, що дані про цю особу записані з її слів. У разі надходження документів дані про оглянуту особу долучаються до акта медичного огляду. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно дост. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251,280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2.5ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цих вимог, та керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до вимогст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини ( ЄСПЛ ) від 14 лютого 2008 у справі « Кобець проти України » ( з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі « Авшар проти Туреччини » ( Avsar v. Turkey ), п. 282 ) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

За нормою ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушенняу протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25). який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

У зв`язку з вищенаведеним справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1ст. 247 КупАП- за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.33,130,251,252,283-285 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП -закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя К.С. Лукінова

Справа № 189/717/22

3/189/442/22

02.08.2022