ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1620/22 Справа № 202/6510/21 Суддя у 1-й інстанції - Волошин Є. В. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, та стягнуто судовий збір у розмірі 496 гривень 20 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваній постанові, 30 вересня 2021 року о 13:20 год. в м. Дніпрі по вул. Журналістів 15, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI 100, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановлено законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, правопорушення вчинив повторно протягом року, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, вказує, що фактично він не відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а лише виразив незгоду з позицією поліцейських стосовно їх звинувачення у керуванні ним автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння, з подальшим намаганням скласти протокол за відмову від проходження медичного огляду

Зазначає, що в порушення Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року, не було дотримано процедуру направлення водія для проходження огляду на стан сп`яніння, зокрема в матеріалах провадження відсутнє відповідне направлення.

Також вказує, що працівником поліції, що склав протокол, не було долучено доказів необхідності кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 130 КУпАП, крім того його не було належним чином ознайомлено з іншими даними окрім тих, що зазначені в протоколі, а саме поясненнями свідків і рапортом.

Зазначає, що судом першої інстанції було здійснено встановлення даних стосовно підтвердження кваліфікації його дій саме за ч. 2 ст. 130 КУпАП, при цьому наявні матеріали справи на момент розгляду не підтверджували правильності кваліфікації його дій.

В клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2022 року, в обгрунтування своїх вимог зазначає, що оскаржувану постанову було винесено без його участі, про дату та час розгляду справи він не повідомлявся, а копію постанови йому не було вручено та він її не отримував.

ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки ОСОБА_1 не був присутній при винесенні оскаржуваної постанови, при цьому даних стосовно отримання ним постанови також немає, а отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений з поважної причини.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що наведених вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.

Так, обґрунтовуючи свої висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд окрім протоколу про адміністративне правопорушення керувався також і поясненнями свідків та наявним в матеріалах справи відеозаписом.

На переконання апеляційного суду, належної оцінки цим доказам суд у постанові не надав, внаслідок чого прийшов до передчасного висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Згідно із ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Вказані положення закону конкретизовані у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому Постановою КМУ від 17.12.2008 р. № 1103.

Згідно із п. 2 вказаного Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

(далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Положеннями пунктів 2 - 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, якими вважаються:

для стану алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці;

для стану наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З наведеного вбачається, що єдиною передбаченою законом підставою для проведення медичного огляду водія на стан сп`яніння є наявність достатніх підстав вважати, що останній перебуває у такому стані, а саме виявлення в нього одної чи декількох вищезазначених нормативно встановлених ознак.

Виходячи з даних протоколу про адміністративне правопорушення, в ньому зазначено, що ОСОБА_1 має ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці.

Разом із тим, переглянутим відеозаписом з нагрудної камери поліцейського встановлено, що за весь час спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції його взагалі не було повідомлено про виявлення у нього будь-яких ознак наркотичного сп`яніння, як не підтверджується їх наявність і змістом відеозапису.

Натомість з відеозапису вбачається, що безпосередньою підставою для пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння стало з`ясування працівниками поліції зупинки ОСОБА_1 того, що він раніше притягувався до відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Крім того, з наявного відеозапису вбачається, що працівниками поліції не вчинялися будь які дії, спрямовані на виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, зокрема не здійснювався огляд його очей, перевірка реакції зіниць на зміну умов освітлення тощо. Поведінка останнього під час спілкування також не дає підстав для висновку про будь-яку її неадекватність, невідповідність обстановці або вихід іншим шляхом за межі звичайної.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при направленні ОСОБА_1 для проходження огляду поліцейськими було допущено істотні порушення вимог закону, а саме висунуто пропозицію пройти огляд за відсутності підстав для цього, передбачених законом, у зв`язку із чим відмову водія від проходження такого огляду не можна вважати порушенням вимог п. 2.5. ПДР, а отже вона не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015, уразі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У відповідності до п. 8 Інструкції, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах провадження на підтвердження доводів апелянта у цій частині відсутнє письмове направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі передбаченого положеннями ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015 року.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вищезазначені порушення, допущені працівниками поліції при складанні протоколу, є істотними, та приходить до висновку про те, що за їх наявності оскаржувана постанова суду не може залишатися в силі та підлягає скасуванню, у зв`язку із чим не вважає за доцільне вдаватися до детального аналізу інших доводів апелянта.

Апеляційним переглядом встановлено, що справу суд першої інстанції розглянув з порушенням вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП. Докази, наявні у справі, у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП належним чином перевірені не були, внаслідок чого суд першої інстанції зробив необґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, із закриттям провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т АН О В И В :

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, - скасувати, а провадження у справі справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця