Справа № 591/1345/22 Провадження № 3/591/651/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2022 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Клімашевська І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , зі слів не працює, -

за ч.1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 29 березня 2022 року серії ААБ №059732, водій ОСОБА_1 29.03.2022 о 13-07 год у м.Суми по проспекту М.Лушпи, в районі будинку 50, керував т/з Santa FE, д.н.з.- НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності 2 свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Від нього через канцелярію суду надійшла заява про можливість розгляду справи у його відсутність. Раніше ним через канцелярію суду були подані пояснення по суті справи. За таких обставин, та враховуючи, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді даної справи відповідно до вимог статті 268 КУпАП не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, слід зробити наступні висновки.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно ст. 280 КУпАП: орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи завдано матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Надісланий суду протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП складений та підписаний уповноваженою на те особою інспектором взводу №1, роти №1 батальйону УПП в Сумській області лейтенантом поліції Корень В.Г. із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, в ньому містяться також відомості щодо свідків.

Також матеріали дають підстави стверджувати про те, що поліцейськими було дотримано норми чинного законодавства під час проведення огляду на стан сп`яніння, а саме: вимоги ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом від 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються також матеріалами справи, що додані до протоколу.

Зокрема, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд на стан сп`яніння відносно ОСОБА_1 не проводився у зв`язку із його відмовою, що фіксувалось технічними засобами і відбувалось у присутності двох свідків (а.с.2);

Відповідно до письмових поясненнь свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , водій ОСОБА_1 відмовився в їх присутності від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора та у закладі охорони здоров`я (а.с. 3,4).

Досліджуючи під час розгляду письмові пояснення вказаних свідків на предмет їх достовірності і допустимості, суд вважає за можливе використати їх як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки ці пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими в суді доказами в справі.

Вказана правова позиція не протирічить принципам, які застосовуються у випадках, коли свідки обвинувачення не з`являються у судове засідання і надані ними раніше показання визнаються допустимими як докази, що узагальнені та уточнені ЄСПЛ в своєму рішенні у справі «Аль-Хавайя й Тахері проти Сполученого Королівства» (Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom, заяви № 26766/05 і № 22228/06, ECHR 2011), згідно яких необхідно проводити три етапний аналіз відповідності положенням п. 1 і п. п. «d» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 того провадження, у якому показання свідка, який не був присутнім та допитаним у судовому засіданні, були визнані допустимими як доказ, оскільки у цьому конкретному випадку, на переконання апеляційного суду, мали місце достатні урівноважуючі фактори, які забезпечили належну і чітку оцінку достовірності таких доказів, та надійні процесуальні гарантії, що компенсували недоліки, з якими зіткнулася сторона захисту через допустимість неперевірених доказів, а також забезпечена загальна справедливість судового розгляду.

Зокрема, письмові пояснення свідків не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винуватою, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності.

Крім того, відеозапис містить достаньо данних, які дають підстави стверджувати, що водій ОСОБА_1 29.03.2022 о 13-07 год у м.Суми по проспекту М.Лушпи, в районі будинку 50, керував т/з Santa FE, д.н.з.- НОМЕР_1 , та мав ознаки алкогольного сп`яніння, тому у поліцейських були всі підстави пропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння. Зокрема, з відеозапису вбачається, що працівники поліції зупиняють транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування у працівників поліції виникає підозра що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння. Йому у присутності 2 свідків пропонують пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та у найближчому закладі охорони здоров`я, на що той відмовляється (а.с.9).

Щодо позиції ОСОБА_1 , що у протоколі взагалі не вказано, який саме спеціальний технічний прилад чи засіб, що має функції фото-і кінозйомки відеозапису, був застосований, а тому з-за неналежної відеофіксації не можливо зробити висновок досконалості роз`яснення положень ст. 268 КУпАП на місці, то суд не може взяти її до уваги з огляду на таке.

Відповідно ст. ст. 256 КУпАП упротоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Дослідивший наданий суду протокол про адміністративне правопорушення, можна зробити висновок, що він повністю відповідє вимогам, що встановлюються до його складання. Крім того, у ньому зазначено, що до протоколу додається, зокрема, і відеозапис.

Той факт, що у протоколі не конкретизовано, який саме технічний засіб використувався при відеозйомці на місці події, жодним чином не спростовує наявності факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Щодо позиції ОСОБА_1 що він не керував автомобілем, оскільки відсутні докази знаходження його за кермом під час руху автомобіля, так як відеофіксація була неналежною, то суд не може з нею погодитись з підстав, що зазначені вище. Крім того, з дослідженого відеозапису вбачається, що працівники поліції їдуть за транспортним засобом Santa FE, д.н.з.- НОМЕР_1 , та спеціальними звуковим сигналами подають йому сигнал про зупинку. Коли транспортний засіб зупиняється, то за кермом перебуває саме ОСОБА_1 . До того ж, в автомобілі, окрім нього, нікого не має.

Вказані докази зібрані з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку та не викликають жодних сумнівів у їх достовірності, належності та допустимості.

Слід зазначити, що ОСОБА_1 заявлялось клопотання про направлення справи до Сумського районного суду Сумської області за підсудністю, так як він фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

З приводу заявленого клопотання слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Так, дійсно, вказана стаття містить декілька різновидів альтернативної підсудності за винятковими статтями про адміністративне правопорушення. Проте, ст. 130 КУпАП серед вказаних винятків немає.

Як вбачається з протоколу про адміністратвине правопорушення серії ААБ №059732, ОСОБА_1 інкримінується порушення пункту ПДР, яке він вчинив за адресою: м.Суми, проспект М.Лушпи, 50.

Отже, вказана справа підсудна Зарічному районного суду м.Суми, а тому клопотання ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Відповідно до довідки інспектора відділу АП УПП в Сумській області Лєонової Д. від 02.04.2022, ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП не притягувався. Відповідно до відомостей ІТС «Інформаційний портал Національної поліції», ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 02.06.1998, яке було вилучено в порядку ст. 265-1 КУпАП та наразі знаходиться в УПП в Сумській області.

Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, вважаю за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з правопорушника необхідно стягнути судовий збір у сумі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. ч. 1 ст. 130, 251,280, 283, ст. 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 496,20 гривень (р/р UA0026001; отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ- 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП), найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя І.В. Клімашевська