ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/90/22 Справа № 705/4324/21 Категорія: ч.2 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Гудзенко В. Л. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2022 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАІІ та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить. 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без вилучення транспортного засобу, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454,00 грн., -

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 10.09.2021 о 23.15 год. по вулиці Соборній в с. Чабанка керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер, результат якого показав 1,04 проміле, чим порушив вимоги її. 2.9(а)5 ГІДР.

ОСОБА_1 в судове засідання суду першої інстанції не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини його неявки суду не відомі.

Постановою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 грудня 2021 року, ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАІІ та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить. 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без вилучення транспортного засобу, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454,00 грн., -

Не погоджуючись з постаново суду першої інстанції, правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить:

1. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 грудня 2021 року.

2. Скасувати постанову Уманського міськрайонного суду від 01. 12. 2021 р., якою притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, провадження у даній справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Апелянт не згодний із зазначеною постановою у з невідповідністю висновків судці обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в діях апелянта складу адміністративного правопорушення

Зазначає, що 01. 12. 2021 року він не був присутнім в судовому засіданні суду першої інстанції при розгляді даної справи, оскільки судових повісток не отримував.

Апелянт вказує, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, а тому дані обставини дають обґрунтовані підстави апеляційному суду поставити під сумнів висновки у постанові суду та у протоколі про перебування ОСОБА_1 10. 09. 2021 р. в стані алкогольного сп`яніння.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 10.09.2021 о 23.15 год. по вулиці Соборній в с. Чабанка керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер, результат якого показав 1,04 проміле, чим порушив вимоги її. 2.9 (а)5 ПДР, та за що наступає адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 185041 від 20.09.2021р., згідно якого ОСОБА_1 10.09.2021 о 23.15 год. по вулиці Соборній в с. Чабанка керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер, результат якого показав 1,04 проміле, чим порушив вимоги її. 2.9 (а)5 ПДР, та за що наступає адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП. (а.с.1);

- даними копії освідування за допомогою приладу «Драгер» проведеним та складеним на гр.. ОСОБА_1 , де результат показав 1,04 % проміле.(а.с.2);

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння на гр.. ОСОБА_1 , де зазначено, що він мав різкий запах алкоголю з ротової порожнини, та результат показав 1,04 % проміле.(а.с.3);

- даними копії постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.07.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.4);

- даними DVD диску від 10.09.2021 року із записом з якого вбачаються обставини адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КупАП, яке вчинив ОСОБА_1 (а.с.5).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 2 ст.130 КУпАП передбачена, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в тому числі передбачена і за керування транспортними засобами особами під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП притягувався постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.07.2021 року.

За таких обставин, ураховуючи вищевикладене, суд першої інстанції у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вірно вважав, що у діях особи ОСОБА_1 , що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт повторного, протягом року керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права., є необґрунтованим.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 185041 від 10.09.2021 року, даними копії освідування за допомогою приладу «Драгер» проведеним та складеним на гр.. ОСОБА_1 , де результат показав 1,04 % проміле, даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння на гр.. ОСОБА_1 , де зазначено, що він мав різкий запах алкоголю з ротової порожнини, та результат показав 1,04 % проміле, даними копії постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.07.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, даними DVD диску від 10.09.2021 року, здійсненого працівниками поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП України.

Враховуючи викладене, а також сукупність доказів у їх взаємозв`язку, дають підстави зробити висновок про обґрунтоване притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, тому його апеляційні доводи з цього приводу є необґрунтованим.

Доводи апелянта про не роз`яснення його прав також є необґрунтованим, так як в протоколі про адміністративне правопорушення наявна відмова про надання пояснень та відмова від підписання даного протоколу, а з адміністративного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 роз`ясненні його права, передбачені ст.. 63 Конституції України та ст.. 268 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що прилад "Драгер Alcotest 6810" не є спеціальним технічним засобом, дозволеним до застосування МОЗ та відповідно до вимог Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ та положень ч. 2 ст. 266 КУпАП, є необґрунтованим.

Надаючи оцінку аргументам з приводу того, що"Драгер Alcotest 6810" не має оцінки відповідності та державної реєстрації, суд апеляційної інстанції зауважує, що перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведенні огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки. Газоаналізатор Drager Alcotest Safety AG and Со.КgaA (Germany), до яких належить і "Драгер Alcotest 6810", включені до вказаного переліку.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 1 січня 2016 року, встановлено, що засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Відповідно до пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Цим Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 1 січня 2016 року.

Згідно з листом заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ /країни № 45 від 18 січня 2018 року наданого на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (який є загальнодоступним), використання медичних виробів Газоаналізатори "Драгер Alcotest 6810", які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10 лютого 2010 року по 10 лютого 2015 року, є можливим, а закінчення терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та ведення в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені в експлуатацію використовувались у практиці.

Окрім того, наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів» встановлено, що газоаналізатори "Драгер Alcotest 6810" виробник Drager Alcotest Safety AG and Со.КgaA, Revalatrasse 1, 23560 Lubeck, - виробник Німеччина, мають свідоцтво про державну реєстрацію № 14455/2014, у якого необмежений строк дії.

Таким чином, суд доходить висновку, що газоаналізатори виробництва Drager Alcotest Safety AG and Со.КgaA (Germany), до яких відноситься і газоаналізатор "Драгер Alcotest 6810", який і використовується патрульною поліцією та вже перебуває в експлуатації, може експлуатуватися за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Тобто, газоаналізатор "Драгер Alcotest 6810", був і залишається дозволеним для проведення - продування на території України, відтак аргументи захисника з цього приводу суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованими.

Решта доводів апелянта також є необґрунтованими, та спростовуються сукупністю вищевказаних доказів, які підтверджують обставини покладені в фабулу правопорушення визнаного судом доведеним.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить. 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без вилучення транспортного засобу та стягненням судового збору на користь держави в розмірі 454 грн. 00 (двадцять) коп.

За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 01.12.2021 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАІІ та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить. 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без вилучення транспортного засобу, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454,00 грн. залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок