01.08.2022 Справа № 756/5410/22
Справа № 756/5410/22
Провадження № 3/756/3225/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 серпня 2022 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Жук М.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від УПП в м. Києві ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про РНОКПП відсутні,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 297468, ОСОБА_1 11.08.2020 року за адресою: м. Київ, пр-т Степана Бандери, 10-Б, відмовився виконати законну вимогу поліцейського, а саме: припинити паління тютюнових виробів в забороненому місці, чим вчинив злісну непокору, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод, а також беручи до уваги висновки ЄСПЛ у справах «Малофаєва проти Росії», рішення від 30.05.2013 року, та «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016 року, ЄСПЛ серед іншого зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготовитися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, і однією із таких презумпцій є закріплена в ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, відповідно до якої особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Тобто, особа не зобов`язана доказувати свою невинуватість і її поведінка вважатиметься правомірно, доки не буде доказано зворотне.

У Рекомендації No R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції», одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративного органу.

Вказане правило є нічим іншим, як складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою невинуватість.

Досліджені у судовому засіданні адміністративні матеріали не дають підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню поліцейського.

Так, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є доказом вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у випадку якщо зазначені в ньому відомості не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Долучений до протоколу рапорт працівника поліції не вказує на та, що ОСОБА_1 була висунута вимога, а він її не виконав.

Таким чином належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню поліцейського, адміністративні матеріали не містять.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпАП належними та допустимими доказами не доведена, дійшов висновку про закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 279, 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП - закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя