Справа № 206/2006/22
Провадження № 3/206/965/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

26.08.2022року

Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Черткова Наталія Іванівна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Дніпропетровського рибоохоронного патруля Державної агенції рибного господарства у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

10.07.2022 о 20 год. 20 хв. на річці Самара ОСОБА_1 здійснював вилучення водних біоресурсів, а саме ловив рибу поблизу с. Одинківка у Самарському районі в м. Дніпрі забороненим знаряддям лову: сіткою жилковою у кількості 1 шт., яку викинув при затриманні. Лов здійснював у брід, виловленої риби не виявлено.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства», чим скоїв адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 85 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В статті 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті. З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не отримує повістки за вказаною нею ж адресою, та не відповідає за вказаним ним же номером телефону, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить відмітка у ньому про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться за сповіщенням суду, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.38 КУпАП. Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року наголосив, що «сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України,

поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством ( стаття 1 КУпАП). Тим більше, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст.85 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується письмовими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 045900 від 10.07.2022, його письмовими поясненнями, згідно яких ОСОБА_1 свою провину у скоєному адміністративному правопорушенні визнав у повному обсязі.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, вищевказані докази оцінені за внутрішнім переконанням судді, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, доведеною повністю.

Частиною 1 ст. 29 КУпАП передбачено, що конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду, конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності із застосуванням адміністративного стягнення в межах санкції ч. 4 ст.85 КУпАП - у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 85, 221, 276-280, 283-287 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 20 НМДГ, що становить 340,00 (триста сорок) грн. з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення: знаряддя лову сітка жилкова - 1 шт.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496 гривень 20 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення апеляційної скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу протягом п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення апеляційної скарги без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Н.І.Черткова