ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2022 Справа №607/7024/22

Провадження №3/607/4000/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Крет Ю.М., розглянувши матеріали справи, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, фізичної особи-підприємця,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №258575 від 31.05.2022, ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 31.05.2022 о 14 год. 05 хв. в м.Тернопіль по вул.Оболоня, 1, керував транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 7510 OIML №ARLM-0400» (повірка дійсна до 27.09.2022) та огляду в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР водій ОСОБА_1 відмовився, чим, на думку особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захиснику адвокату Крет Ю.М. роз`яснені права, передбачені ст.ст.268, 271 КУпАП.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав. Зазначив, що за обставин, наведених у складеному щодо нього протоколі, транспортним засобом не керував та, відповідно, зазначене адміністративне правопорушення не вчиняв. Ствердив, що 31.05.2022 близько 13 год. 30 хв., у зв`язку із тим, що вживав алкогольні напої, попросив свого товариша ОСОБА_2 підвезти його до вул.Оболоня у м.Тернопіль, що останній і зробив. Після того, як ОСОБА_2 припаркував транспортний засіб марки «Toyota Land Cruiser», номерний знак НОМЕР_1 , на вказаній вулиці, а ОСОБА_1 залишився біля автомобіля, до нього підійшли працівники поліції, які після з`ясування належності йому транспортного засобу марки «Toyota Land Cruiser», номерний знак НОМЕР_1 , запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, вказавши на наявність ознак такого. Оскільки транспортним засобом він не керував, про що неодноразово зазначав працівникам поліції, від проходження вказаного огляду відмовився.

В судовому засіданні адвокат Крет Ю.М. також зазначила про наявність підстав для закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування таких вимог захисник просила врахувати пояснення ОСОБА_1 , який не керував транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser», номерний знак НОМЕР_1 , за обставин, викладених у складеному щодо нього протоколі, а отже не є суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого вказаною статтею КУпАП. На підтвердження таких доводів просила врахувати інформацію, яка міститься на відеозаписі камери зовнішнього спостереження, на якій зафіксовано, що 31.05.2022 в першій половині дня транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser», номерний знак НОМЕР_1 , керував не ОСОБА_1 , а інша особа.

Допитаний за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_2 показав суду, що 31.05.2022 близько 13-ої год. ОСОБА_1 попросив підвезти його на вул.Оболоня у м.Тернопіль на автомобілі марки «Toyota Land Cruiser», номерний знак НОМЕР_1 , який належить останньому. Також зазначив, що після того як припаркував вказане авто на вул.Оболоня у м.Тернопіль, пішов у своїх справах. Надалі, через деякий час, повернувшись до автомобіля, побачив ОСОБА_1 , з яким спілкувались працівники поліції.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Крет Ю.М., показання свідка ОСОБА_2 , переглянувши відеозапис та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує танспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність.

Визначальними для кваліфікації діяння за статтею 130 КУпАП є встановлення спеціального суб`єкта такого адміністративного правопорушення, оскільки суб`єктом зазначеного адміністративного правопорушення може бути лише особа, яка керує транспортним засобом, тобто здійснює усвідомлену і цілеспрямовану діяльність з використання відповідних його функцій.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в пункті 27 наведено роз`яснення, що керування транспортним засобом - це виконання функції водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

З наведеного слідує, що само по собі керування транспортним засобом необхідно розуміти як технічну дію водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначення, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під руху для зміни напрямку руху та чи швидкості транспортного засобу, натомість саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Натомість, сама по собі відмова від проходження огляду на стан сп`яніння за відсутності факту керування транспортним засобом, не утворює складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Як видно, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, до матеріалів справи долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №258575 від 31.05.2022 із долученим до нього відеозаписом з нагрудної камери поліцейських №474766; свідоцтво №12-01/7503 про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, а саме газоаналізатора «Alcotest 7510 OIML», чинного до 27.09.2022; направлення ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.05.2022; розписку ОСОБА_2 від 31.05.2022; постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5435065 від 31.05.2022; рапорт поліцейського роти №4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Созанського І.Т. від 31.05.2022 та довідку начальника відділу адміністративної практики УПП в Тернопільській області Хом`яка Р. від 01.06.2022.

На переконання суду, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення документи не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки не містять належних, допустимих, достовірних, достатніх і переконливих доказів на підтвердження обставин, що підлягають доказуванню в цій справі.

Так, із дослідженого в судовому засіданні відеозапису із нагрудної камери поліцейських №474766 не вбачається, що саме ОСОБА_1 31.05.2022 о 14 год. 05 хв. керував транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser», номерний знак НОМЕР_1 . Вказаний відеозапис розпочинається зі спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , який знаходився на проїжджій частині дороги поблизу транспортного засобу марки «Toyota Land Cruiser», номерний знак НОМЕР_1 . Також на даному відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 неодноразово повідомляв поліцейським, що 31.05.2022 о 14 год. 05 хв. він не керував зазначеним автомобілем, а водієм такого був його товариш ОСОБА_2 , який згодом і підійшов до ОСОБА_1 на місце складання протоколу.

За клопотанням захисника в судовому засіданні було досліджено відеозапис камери зовнішнього спостереження, з якого вбачається, що ОСОБА_1 31.05.2022 близько 13 год. 30 хв., виїжджаючи з місця роботи автомобілем марки «Toyota Land Cruiser», номерний знак НОМЕР_1 , знаходився у такому на місці пасажира, а не водія, що дає підстави вважати правдоподібною версію сторони захисту, про те, що ОСОБА_1 за викладених у протоколі обставин не керував вказаним транспортним засобом.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника адвоката Крет Ю.М. про те, що саме ОСОБА_2 за вказаних у протоколі обставин керував автомобілем марки «Toyota Land Cruiser», номерний знак НОМЕР_1 , особисто підтвердив і сам ОСОБА_2 своїми показами, наданими під присягою в судовому засіданні. До того ж, показання свідка ОСОБА_2 не суперечать ні даним досліджених у судовому засіданні відеозаписах із нагрудної камери поліцейського №474766 та зовнішньої камери відеоспостереження, ні іншим долученими до протоколу матеріалам.

Поряд з цим, надаючи оцінку долученим до матеріалів справи письмовим документам, суд приходить до висновку, що такі не є достатньо переконливими і їх не можна розцінювати в якості беззаперечних доказів скоєння ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке встановлює ч.1 ст.130 КУпАП з наступних підстав.

Долучене до матеріалів справи свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/7503, не містить жодних доводів на підтвердження обставин, викладених у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення, тому не може розцінюватись судом як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Наявні в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.05.2022 та розписку ОСОБА_2 від 31.05.2022, суд до уваги не приймає, оскільки вказані документи не мають доказового значення у справі, за відсутності доведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Що ж стосується доданої до протоколу копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5435065 від 31.05.2022, то в даному випадку, з огляду на встановлені вище обставини, самостійно, вона не може бути підставою для притягнення особи до відповідальності, у зв`язку з чим судом до уваги не береться.

Рапорт поліцейського роти №4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Созанського І.Т. від 31.05.2022, який міститься у матеріалах справи, також не підтверджує факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, оскільки не є належним доказом у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності, та відноситься до внутрішніх службових документів. Крім того, зазначений рапорт з огляду на правову позицію Верховного Суду, яку викладено у постанові КАС Верховного Суду у справі № 524/5741/16-а не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Як видно, будь-яких інших належних та допустимих доказів, на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в контексті положень ст.251 КУпАП, у матеріалах справи немає.

Таким чином, суд констатує відсутність належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза розумним сумнівом доводили той факт, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser», номерний знак НОМЕР_1 , в день, час та місці, вказаних у складеному щодо нього протоколі, тобто був водієм та відповідно суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведеного, пояснення ОСОБА_1 про відсутність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та іншу версію події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, на переконання суду, не спростовано належними, достатніми та допустимими доказами, вони послідовні протягом провадження у справі, узгоджуються із іншими доказами, поясненнями свідка, відеозаписами, а тому судом до уваги приймаються.

При вказаних обставинах, сам по собі складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, не може бути визнаний єдиним належним та допустимим доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, в частині підтвердження факту вчинення особою певних діянь, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а викладені у ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Приписи ч.2 ст.19 Конституції України зобов`язують органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однак, здійснюючи провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 органи поліції не дотримались встановленого законом порядку фіксації правопорушення та оформлення доказів.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно із ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП достатніми та беззаперечними доказами не доведено.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки адміністративне стягнення до ОСОБА_1 не застосовується, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.7, 9, 247, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

СуддяІ. М. Царук