ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7543/22
провадження № 3/753/3802/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2022 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коренюк А.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Рівненської області, військовослужбовця строкової служби, старшого солдата роти матеріального забезпечення військової частини А НОМЕР_1, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за ч. 4 ст. 17211 КпАП України, суддя -

ВСТАНОВИВ:

Прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону складений протокол про притягнення військовослужбовця строкової служби, старшого солдата роти матеріального забезпечення військової частини А НОМЕР_1, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 17211 КпАПУкраїни.

Згідно протоколу у справі про адміністративне правопорушення від 21 липня 2022 року, вбачається, що солдат ОСОБА_1 17 липня 2022 року приблизно о 17 год. без дозволів та вказівок керівництва військової частини самовільно залишив територію військової частини А НОМЕР_1, й повернувся о 22 год. 45 хв. до місця військової служби - військової частини А НОМЕР_1, провівши час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Таким чином, солдат ОСОБА_1 в період із 17 години до 22 год. 45 хв. 17 липня 2022 року самовільно залишив військову частину тривалістю до десяти діб в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 17211 КпАП України.

Ч. 4 ст. 17211 КпАП України визначений склад правопорушення, а саме за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті: самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб (ч.1 ст. 17211 КпАП України), діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення (ч.2 ст. 17211 КпАП України), самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб (ч.2 ст. 17211 КпАП України).

ОСОБА_1 вину визнав.

Суддя, вивчивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, надавши правову оцінку наданим доказам, правовій кваліфікації правопорушення, визначеної прокурором, у їх сукупності, вважає, що провадження у цій справі відносно солдата строкової служби ОСОБА_1 за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 17211 КпАП України, підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України із таких підстав.

Зважаючи на склад правопорушення, визначений ч.4 ст. 17211 КпАП України, й події, які мали місце в період із 17 години до 22 год. 45 хв. 17 липня 2022 року, визначені прокурором, дії ОСОБА_1 не охоплюються складом правопорушення, визначеним ч.4 ст. 17211 КпАП України.

Так, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 21 липня 2022 року, вбачається, що солдат ОСОБА_1 17 липня 2022 року приблизно о 17 год. без дозволів та вказівок керівництва військової частини самовільно залишив територію військової частини А НОМЕР_1, й повернувся о 22 год. 45 хв. до місця військової служби - військової частини А НОМЕР_1, провівши час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Прокурор вказує, що солдат ОСОБА_1 в період із 17 години до 22 год. 45 хв. 17 липня 2022 року самовільно залишив військову частину тривалістю до десяти діб в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 17211 КпАП України.

Дії солдата ОСОБА_1 кваліфіковані прокурором за ч. 4 ст. 17211 КпАП України.

Так, ч. 4 ст. 17211 КпАП України визначений склад правопорушення, а саме за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті: самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб (ч.1 ст. 17211 КпАП України), діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення (ч.2 ст. 17211 КпАП України), самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб (ч.2 ст. 17211 КпАП України), відтак в діях солдата строкової служби ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, визначений ч. 4 ст. 17211 КпАП, оскільки фабула правопорушення, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушеннч не містить складу правопорушення за ч. 4 ст. 17211 КпАП України, й у порушення вимог ст. 256 КпАП України не зазначено час (годину) вчинення адміністративного правопорушення, всупереч цьому зазначений його період - з 17 години до 22 год. 45 хв. 17 липня 2022 року.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України)

Відповідно до частини 1 статті 8 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Як вказано у справах «Малофеева проти Pocії» рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673/04) та «Карелін проти Pocії» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейського суду з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст. 280 КпАП України суд при розгляді справи зобов"язаний з"ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччин»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КпАП України питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. А такі протоколи мають складати лише уповноважені на те органи (особи) (ст. 255 КпАП України).

Суть адміністративного правопорушення - є основною складовою правопорушення, за відсутності якого особа до адміністративної відповідальності притягнутою бути не може.

Особа, щодо якої складений протокол/постанова про адміністративне правопорушення, має знати в чому вона звинувачується.

Безпідставно особа не може бути притягнутою до адміністративної відповідальності.

Згідно з статтею 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст.ст. 279, 280 КпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 КпАП є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Практикою ЄСПЛ констатується, що «національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в Демократичному суспільстві» (п. 33 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Доменічіні проти Італії» (Domenichini v. Italy), Reports 1996-V).

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст. ст. 9, 245, 252 КпАП України, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі, а саме комплекс ознак передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

За таких підстав, зважаючи на відсутність доказів про те, що солдат строкової служби ОСОБА_1 вчинив згідно протоколу про адміністративне правпорушення від 17 липня 2022 року правопорушення за ч. 4 ст. 17211 КпАП України, оскільки фабула такого правопорушення, яка зазначена у протоколі, не мітить складу правопорушення за ч. 4 ст. 17211 КпАП України, в діях останнього відстутньої склад такого правопорушення.

На підставі вищевикладеного та, керуючись п.1 ч.1 ст. 247 та ч. 4 ст. 17211 КпАП України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно солдата строкової служби ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 17211 КпАП України закрити з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора до апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення через Дарницький районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Копію постанови невідкладно вручити (направити) для відома особі, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення, та прокурору.

СУДДЯ: