П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/219/22

03 березня 2022 року смт.Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарпатської області Софілканич О.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого продавцем, за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

21.02.2022 р. на розгляд суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 801815 від 09.02.2022 року, в якому зазначено, що, 09.02.2022 року о 12 год. 59 хв. ОСОБА_1 в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою смт. Воловець, вул. Карпатська, 56, здійснював обслуговування відвідувачів у приміщенні, де не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менше як 1,5 метра, чим порушив абз.1 п.п.9 п.2-2 Постанови КМУ від 09.12.2020 р. за № 1236, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, з таких підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 стаття 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно з абз. 1 пп. 9 п. 2-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»: із 17 червня 2021 року на території України встановлюється «зелений» рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра.

Таким чином, наведена вище норма встановлює чітку заборону саме для суб`єктів господарювання.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до Господарського кодексу України, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 є суб`єктом підприємницької діяльності (суб`єктом господарювання). Крім цього, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено жодних належних, допустимих, достовірних та переконливих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 зареєстрований, як фізична особа підприємець, та здійснює господарську діяльність. Навпаки, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 801815 від 09.02.2022 року та письмових пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, встановлено, що ОСОБА_1 працює продавцем в магазині продажу мобільних телефонів. Тобто, доказів того, що ОСОБА_1 є посадовою особою, яка може нести відповідальність за дії вказані у протоколі, матеріали справи не містять.

Таким чином, суд приходить до висновку, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, у вчиненні якого останній обвинувачується.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність належних, достатніх та допустимих доказів для підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з чим провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 44-3, 247,251, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Воловецький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Софілканич О.А.