Справа № 441/91/22 Головуючий у 1 інстанції: Українець П.Ф.
Провадження № 33/811/278/22 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Стельмаха І.О.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Шачіної Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Шачіної Н.М. на постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 04 лютого 2022 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Городоцького районного суду Львівської області від 04 лютого 2022 року,

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 грн 20 коп судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він ввечері 27.12.2021 зателефонував колишній дружині ОСОБА_2 , що проживає на АДРЕСА_2 , повторно протягом року сварився з нею, ображав нецензурними словами, через що міг завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

На постанову судді захисник Шачіна Н.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що протокол скеровувався на доопрацювання, після чого поліцейським було у протоколі дописано, що дії ОСОБА_1 могли завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Зазначає, що ОСОБА_1 не телефонував до ОСОБА_2 29.12.2021, а телефонувала сама ОСОБА_2 27.12.2021. Розмова стосувалась того, що їхня спільна дитина проживає у селі з дідусем та бабусею, в той час, як сама ОСОБА_2 проживає у м. Львові. Розмова тривала близько 7 хв., після чого ОСОБА_2 виключила телефон. Сама ОСОБА_2 зазначила, що ця розмова не мала наслідків для її здоров`я. В поліцію написала заяву, щоб ОСОБА_1 дав їй спокій.

Зазначає, що в судовому засіданні було прослухано аудіо запис телефонної розмови, і врахування такої, як доказу вони заперечували, оскільки такий одержано з порушенням конституційного права особи на таємницю телефонних розмов.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , захисник Шачіна Н.М. апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній мотиви. ОСОБА_1 пояснив, що розмова між ним та ОСОБА_2 мала місце, і така стосувалась їхньої малолітньої дитини, яка проживає не з його колишньою дружиною, а з її батьками, що він вважає неправильним, тому просив відати дочку йому. Не заперечує, що висловлювався на адресу ОСОБА_2 нецензурними словами, але вважає, що своїми діями не завдав ОСОБА_2 шкоди психічному здоров`ю.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Шачіної Н.М., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП від 10 січня 2022 року серії ВАБ № 697110 (а.с. 6);

заявою ОСОБА_2 від 30.12.2021 (а.с. 7);

письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 30.12.2021, ОСОБА_1 від 10.01.2022 (а.с. 8,9);

рапортом ДОП СП ВнП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області Пелеха В. від 11.01.2022 (а.а.с 10);

аудіозаписом телефонної розмові між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до якої ОСОБА_1 під час телефонної розмови із ОСОБА_2 протягом всього часу розмови ображав її нецензурними словами та принижував (а.с. 13).

Диспозицією ст. 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення тягне за собою юридичну відповідальність.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства у формі психологічного характеру погрози та образи, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 повністю доведена зібраними у справі доказами.

Розбіжності у датах телефонної розмови про яку зазначає захисник Шачіна Н.М. у поданій апеляційній скарзі, не впливає на факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, із врахуванням того, що останній не заперечив, що така мала місце.

Доводи апеляційної скарги, що запис телефонної розмова не є належним доказом, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки такий здійснено на телефон, що належить потерпілій ОСОБА_2 , факт самої розмови ОСОБА_1 не заперечує, а використання потерпілою програми для запису телефонної розмови на належний їй телефон не можна вважати порушенням конституційного права на таємницю телефонної розмови із врахуванням того, що за його допомогою, зафіксовано вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються наведеними вище доказами.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн накладене відповідно до санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 04 лютого 2022 року, щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Шачіної Н.М. - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах