Номер провадження: 33/813/747/22
Номер справи місцевого суду: 519/239/22
Головуючий у першій інстанції Лемець С. П.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати з розгляду цивільних справ Драгомерецького М.М.,

при секретарі Павлючук Ю.В.,

за участю: ОСОБА_1 та її адвоката Дубінкіна Ю.М.,

переглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Южного міського суду Одеської області від 06 червня 2022 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №073133 від 25.02.2022р., ОСОБА_1 25 лютого 2022 року о 00.20 год. в м. Южне по вул. Миру, 15, керувала автомобілем MITSUBISHI LANCER X р.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовилась під відеозапис, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Постановою Южного міського суду Одеської області від 06 червня 2022 року ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортних засобів строком на один рік. Також стягнуто судовий збір 496,20 гривень (а.с. 25-28).

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова Южного міського суду Одеської області від 06 червня 2022 року є незаконною, необґрунтованою та винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, тому просить її скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її адвоката Дубінкіна Ю.М., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладаючи відповідне адміністративне стягнення, суд першої інстанції згідно вимог ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясував всі фактичні обставин, що мають істотне значення для її розгляду, ухваливши законне та обґрунтоване рішення.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення встановлюється шляхом дослідження доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння має наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним судом встановлено, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

1)протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №073133 від 25.02.2022р. (а.с. 1);

2)актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 відмовилась від проходження такого огляду (а.с. 2);

3)письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 3);

4)відеозаписом із відеореєстраторів працівників поліції (диск а.с. 5).

Таким чином, оцінюючи вищезазначені докази окремо та в їх сукупності, ґрунтуючись на внутрішньому переконанні, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 25 лютого 2022 року о 00.20 год. в м. Южне по вул. Миру, 15, керувала автомобілем MITSUBISHI LANCER X р.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовилась від проходження огляду в встановленому законному поряду, оскільки такий висновок ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.

Апеляційний суд не приймає доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керувала 25.02.2022р. 00.20 год. в м. Южне по вул. Миру, 15, автомобілем MITSUBISHI LANCER X р.н. НОМЕР_1 , за кермом знаходився її брат, а письмові пояснення, згідно яких вона підтвердила факт керування, вона вимушено надала під диктовку працівників поліції, оскільки була в пригніченому та розгубленому стані, з огляду на наступне.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 25 лютого 2022 року, остання вказала, що дійсно вживала алкогольні напої, а саме пиво в кількості 1,5 л., після чого вона керувала автомобілем MITSUBISHI LANCER X р.н. НОМЕР_1 , та поїхала в м. Южне, де її зупинили працівники поліції за порушення комендантської години. ОСОБА_1 також власноручно зазначила, що дійсно відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу та і в медичному закладі (а.с. 3).

Крім того, апеляційним судом був досліджений відеозапис подій, який наданий працівниками поліції, згідно якого ОСОБА_1 підтвердила факт керування транспортним засобом та факт вживання алкогольних напоїв, їй було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовилась (диск а.с. 5).

Зазначений відеозапис відображає із достатньою повнотою стан водія ОСОБА_1 , її поведінку та те, що співробітники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення діяли згідно до вимог чинного законодавства та у відповідності до процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, при розгляді справ про адміністративне правопорушення суд оцінює всі докази як окремо так і в їх сукупності, ґрунтуючись на внутрішньому переконанні. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Апеляційний суд критично відноситься до доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 25.02.2022р. о 00.20 год. в м. Южне, не керувала автомобілем MITSUBISHI LANCER X р.н. НОМЕР_1 , а за кермом знаходився її брат, оскільки як зазначає безпосередньо ОСОБА_1 в апеляційній скарзі в момент коли підійшли до неї працівники поліції з метою перевірки документів, що встановлюють її особу та документів на автомобіль, вона особисто надала всі документи та підтвердила факт керування автомобілем, та в ході розмови поліцейські зазначили, що в неї наявні ознаки алкогольного сп`яніння.

Таким чином, в працівників поліції не було жодних підстав вважати, що автомобілем MITSUBISHI LANCER X р.н. НОМЕР_1 , керував хтось інший окрім ОСОБА_1 , яка 25 лютого 2022 року в момент зупинки транспортного засобу не заперечувала даного факту.

Отже, доводи ОСОБА_1 про те, що автомобілем вона не керувала, а керував її брат, однак не мав при собі посвідчення водія, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та поясненнями безпосередньо ОСОБА_1 , яка окрім того теж не мала фізично при собі посвідчення водія, а надала його працівникам поліції в електронному вигляді в додатку «Дія» (а.с. 1).

Твердження в апеляційній скарзі відносно того, що 25 лютого 2022 року ОСОБА_1 знаходилась в пригніченому та розгубленому стані у зв`язку із війною, не розуміла своїх дій, та лише на вимогу працівників поліції надавала свої пояснення, не може бути підставою для закриття провадження по справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення нею п. 2.5 ПДР України, та зазначене оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння є одним із тяжких правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, своєчасний і правильний розгляд яких має важливе значення для забезпечення життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб, а тому перебування водія транспортного засобу в пригніченому та розгубленому емоційному стані не може виправдовувати його незаконних дій.

Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення нею вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Зазначений висновок суду також відповідає завданням КУпАП, яким є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін .

Керуючись ст. 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Южного міського суду Одеської області від 06 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький