ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/1464/22 Номер провадження 33/814/1234/22Головуючий у 1-й інстанції МАХАНЬКОВ О. В. Доповідач ап. інст. Маліченко В. В.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Маліченко В. В., з участю: секретаря судового засідання - Пархоменко Ю. І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Ландаря Є. О. діючого в його інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Козельщини, Полтавської області українця, громадянина України, розлученого, працюючого помічником машиніста тепловозів та електровозів, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Крюківського районного суду Полтавської області від 27 липня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 грн 20 коп на користь держави.

Судове рішення мотивовано тим, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2. 5 Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить постанову Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 27 липня 2022 року скасувати та закрити провадження у справі.

З рішенням районного суду не погоджується, так як вважає, що останнє є незаконним та необґрунтованим.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, зазначив, що підстав направлення його на огляд не було, оскільки ознак наркотичного сп`яніння не було. Крім того працівниками поліції не було дотримано вимог закону щодо направлення його для огляду на стан сп`яніння.

Відзначив, що було порушено його право на захист, не роз`яснено йому прав під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, незабезпечення його правовою допомого.

Заслухавши адвоката Ландаря Є. О. діючого в інтересах ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Подія адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та вина особи яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджується дослідженими місцевим судом та наведеними у постанові суду доказами, які були перевірені судом апеляційної інстанції, а саме:

1. протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 016778 від 19 червня 2022 року, з якого вбачається, що 19 червня 2022 року о 12 годині 19 хвилин в ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ» модель «211540», н.з. « НОМЕР_1 » з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Було вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом ДТ 165983;

2. письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно яких в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння;

3. відеозаписами долученими до матеріалів провадження, які в повному обсязі були дослідженні судом першої інстанції, та перегнуто судом апеляційної інстанції, з яких вбачається, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ».19 червня 2022року о 12:19:37 год. працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під його керуванням. Після чого було встановлена особа водія, оголошено причину зупинки, за що останній вибачився та проведений огляд барсетки. Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на що він погодився та сів у автомобіль поліцейських. Під час початку руху ОСОБА_1 звертається до працівників поліції про вирішення питання щодо протоколу. Працівники поліції попереджають його та роз`яснюють йому наслідки, що в крові залишаються наслідки протягом 30 днів з часу вживання наркотиків. Після цього ОСОБА_1 повідомляє, що готовий понести матеріальний внесок та дійсно вживав, але пройшов дуже малий період часу, а тому він відмовляється, пропонував зробити матеріальний внесок.

Після чого працівники поліції повернулися до автомобіля ОСОБА_1 , де останній в присутності двох свідків відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Водія ОСОБА_1 відстороняють від керуванням транспортним засобом.

Крім, того під працівником поліції декілька раз було оголошено права та обов`язки ОСОБА_1 , на що останній повідомив, що йому все зрозуміло, та в нього є адвокат до якого він буде звертатися. Працівник поліції запропонував ОСОБА_1 зателефонувати адвокату відразу, оскільки це права останнього;

4. копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія БАБ №509217, згідно якого до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у розмірі 510 грн, за те що не був пристебнутий ременем безпеки.

Вказані докази є належними та допустимими, здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Давши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що працівники поліції умовляли та схиляли його не проходити медогляд, тобто вдалися до провокації вчинення ним правопорушення, є нікчемним, оскільки під час дослідження відеозапису, вбачається, що дійсно ОСОБА_1 погодився пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, та сівши в патрульну машину, просив якимось чином домовитися, щоб не було складено протокол. Однак працівники поліції попередили, що за такі дії передбачена кримінальна відповідальність. В подальшому працівники неодноразово роз`яснили, що є два варіанта це протокол про адміністративне правопорушення за відмову, або огляд у медичному закладі та буде прийнято рішення на підставі висновку лікаря. Однак, ОСОБА_1 повідомив, що в нього є сумніви щодо огляду, а тому краще складати протокол в присутності 2 свідків за відмову.

Твердження апелянта, що під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення працівниками поліції не було надано йому можливості реалізувати клопотання про надання правової допомоги, не відповідає дійсності. Згідно дослідженого відеозапису, вбачається, що працівниками поліції неодноразово було роз`яснено ОСОБА_1 його право на захист, та під відеофіксацію повідомив, що останній може зараз викликати свого адвоката, однак ОСОБА_1 не скористатися цим правом. Крім, того суд звертає увагу, що нормами КУпАП не передбачений обов`язок працівників поліції щодо обов`язкового залучення захисника при складанні протоколу про адміністративне правопорушення

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційні доводи, щодо скасування постанови є неспроможними, щоб скасувати фактично правильне рішення суду першої інстанції.

Апеляційний суд, вважає, що суд першої інстанції з достатньою повнотою провів судовий розгляд, викладені в постанові суду висновки відповідають встановленим фактичним обставинам справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 27 липня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченко