Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Шпуганича В.П., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/65/22, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2021.

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 454,00 грн.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 238042 від 26.11.2021 та постанови судді від 23.12.2021 вбачається, що 26.11.2021 о 19 год. ОСОБА_1 в с.Нижнє Солотвино по вул. Центральній, керуючи автомобілем марки «Fiat» модель Florino» д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної швидкості в темний час доби, не врахував дорожню обстановку, не був уважний та не вжив заходів при виникненні небезпеки, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода, який рухався по узбіччю дороги. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 «б», 12.1, 12.2,12.3 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді від 23.12.2021. Вказує на те, що постанова є необґрунтованою та незаконною, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам. Заперечує факт вчинення правопорушення і вважає, що відсутні належні та допустимі докази, які доводили б протилежне. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не було встановлено обставини ДТП, а також факт наявності пошкоджень. Просить врахувати, що протокол про адміністративне правопорушення не підписаний потерпілим ОСОБА_3 . Стверджує, що при складані протоколу було грубо порушено його права, передбачені ст.268 КУпАП. Просить визнати не належними доказами пояснення свідків долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, а итакож не погоджується з твердженням суду у постанові про нібито визнання ним своєї вини, оскільки це не доведено відповідними засобами фіксації.

-2-

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Шпуганича В.П., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП

З матеріалів справи та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 26.11.2021 о 19 год. по вул.Центральній в с.Нижнє Солотвино Ужгородського району, керуючи автомобілем марки «Fiat» модель Florino» д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної швидкості в темний час доби, не врахував дорожню обстановку, не був уважний та не вжив заходів при виникненні небезпеки, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода, який рухався по узбіччю дороги. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 «б», 12.1,12.2,12.3 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Згідно п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом п.12.2 Правил дорожнього руху України передбачено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

Згідно п.12.3 Правил дорожнього руху України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Як вбачається, водій ОСОБА_1 цих вимог Правил дорожнього руху України не дотримався, а тому доводи, наведені в його апеляційній скарзі про передчасність висновку суду щодо доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є необґрунтованими та спростовуються наявними доказами у справі.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.

Зокрема, вина ОСОБА_1 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 238042 від 26.11.2021, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , рапортом поліцейського СРПП ВП №1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області, наявними у матеріалах справи, поясненнями правопорушника у судовому засіданні, якими повністю підтверджуються зазначені в протоколі обставини.

-3-

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про не встановлення обставини дорожньо-транспортної пригоди, а також факту наявності пошкоджень, що виключає відповідальність за ст.124 КК України, апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається судом щодо особи у межах складеного щодо неї протоколу.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При цьому суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Під час розгляду справ про адміністративні правопорушення необхідно дотримуватися принципів диспозитивності, свободи в поданні учасниками справи суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення права на захист, верховенства права, а також прецедентної практики Європейського суду з прав людини, спрямованої на додержання положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої стандарти та вимоги кримінального провадження поширюються на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» рішення від 15.05.2008, справа «Озтюрк проти Німеччини» рішення від 21.02.84, «Маліге проти Франції» рішення від 23.09.98, «Гурепко проти України» від 08.04.2010).

У справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді.

Відповідно до ст.124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Диспозиція статті 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення Правил дорожнього руху України.

Об`єктом правопорушення за ст.124 КУпАП, є суспільні відносини в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Проте, оскільки об`єктивна сторона даного правопорушення передбачає обов`язкове спричинення пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого чужого майна, то додатковим обов`язковим об`єктом даного виду правопорушення є також суспільні відносини у сфері власності.

-4-

Таким чином, особа несе відповідальність за ст.124 КУпАП не просто за будь-яке порушення правил дорожнього руху, а лише коли таке порушення посягнуло на суспільні відносини у сфері власності.

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб «Fiat» модель Florino» д.н.з. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження. Зокрема, згідно схеми місця ДТП від 26.11.2021 (а.с. 2) вбачається, що транспортний засіб «Fiat» модель Florino» д.н.з. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження правого бокового дзеркала заднього виду, що свідчить про те, що вказані пошкодження об`єктивно виникли внаслідок ударно-механічних навантажень під час дорожньо-транспортної пригоди при контактуванні з тілом людини.

Оскільки за даних фактичних обставин справи було заподіяно шкоду суспільним відносинам у сфері власності, то апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП тому, що в його діях наявна об`єктивна сторона вказаного правопорушення.

Посилання сторони захисту про недопустимість як доказу протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки в його змісті немає посилань на механічні пошкодження, а також відсутній підпис потерпілого ОСОБА_3 , сприймаються апеляційним судом критично, оскільки сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, як і будь-який інший доказ у справі, не мають наперед встановленої сили для суду та всі докази у справі досліджуються і оцінюються судом у їх сукупності. При цьому апеляційний суд констатує, що всі докази у справі узгоджуються між собою та обставини, що встановлені під час їхнього дослідження, являються достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Окрім того, протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про те, що водію ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбаченні ст.63 Конституції України та ст.286 КУпАП, що засвідчено його особистим підписом без будь-яких зауважень та застережень, що свою чергу свідчить про необґрунтованість доводів апеляційної скарги, і в цій частині.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено даних, які б давали підстави вважати, що інспектор Мудранинець В.В. був упереджений при складанні протоколу та схеми дорожньо-транспортної пригоди і, що в нього були підстави фальсифікувати такий, на такі дані не вказується і в апеляційній скарзі. Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що поліцейський при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

При оцінці зібраних по справі доказів, з урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає, що вимоги КУпАП та інші нормативно-правові акти, при збиранні та фіксуванні таких, порушені не були.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку та вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, а тому його твердження в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необгрунтованими.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність в матеріалах справи доказів порушення ним правил дорожнього руху, зокрема, п.2.3 «б», 12.1,12.2,12.3 Правил дорожнього руху України, спростовані наведеними вище доказами.

Таким чином, обставини справи суддею місцевого суду з`ясовані всебічно, повно і об`єктивно, що спростовує доводи апеляційної скарги про протилежне, і винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведена повністю.

-5-

При цьому апеляційний суд враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, відповідно до змісту якого будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами;ст. 294 КУпАПу частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що ОСОБА_1 та його захисником, не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2021 щодо нього,- без змін.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя