Справа №949/819/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2022 року м. Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Отупор К.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 20 травня 2002 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Права та обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 роз`яснені.

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №062190 від 04 липня 2022 року вбачається, що 04 липня 2022 року о 00 год. 21 хв., в м. Дубровиця по вул. Артеменка, ОСОБА_1 керував автомобілем марки "ВАЗ 2106", з державним номерним знаком НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Alcotest №6810" та проведення такого огляду у медичному закладі, відмовився.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі та дачі письмових пояснень.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому визнав та суду пояснив, що він є добровольцем Добровільного формування Дубровицької територіальної громади. Того дня 03 липня 2022 року він зранку прийшов із чергування з об`єкту охорони, був дуже втомлений, оскільки не спав всю ніч та день, так як уже зазначив, він був на нічному чергуванні з 02 липня на 03 липня. Тогог ж дня 03 липня 2022 року ввечері він завозив ОСОБА_2 на чергування, оскільки транспортним засобом їх не забезпечують, і організація роботи покладається виключно на власні сили. Після того, як він завіз ОСОБА_2 на чергування, він на прохання ОСОБА_2 , завозив деякі зайві речі до того додому і повертався до власної домівки після 23:00 год. 03 липня 2022 року по дорозі додому він був зупинений працівниками поліції. Як зазначиив сам ОСОБА_1 , це було пізно ввечері, він розумів, що уже настала "комендантська година", однак змушений був керувати автомобілем у такий час. Того дня він дійсно вдень випив келих пива, а тому працівникам поліції він і сказав, що вживав алкогольні напої і їхати в лікарню не потрібно. Окрім того, ОСОБА_1 зазначив, що він не втікав від працівників поліції, не перевищував швидкість, і на вимогу працівників поліції зупинився, навіть порушуючи правила дорожнього руху в недозволеному місці. У вчиненому щиро кається та зазначив, що сів за кермо автомобіля виключно в цілях сприяння виконанню завдань ДФТГ.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 суду показав, що він разом із ОСОБА_1 , в ніч із 02 липня на 03 липня 2022 року, несли чергування на об`єкті охорони в добровольчому формуванні територіальної оборони. ОСОБА_1 постійно призовить їх до об`єкту і забирає їх звідти власним транспортом. 03 липня 2022 року, на нічне чергування, він мав знову завезти їх на об`єкт, зокрема ОСОБА_2 . Окрім того додав, що організаційними питаннями, в тому числі доставкою добровольців на чергування на об`єкт, займається саме ОСОБА_1 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_3 суду показав, що він є добровольцем територіальної оборони Дубровицької територіальної громади та періодично несе чергування у складі добровольчого формування на різних об`єктах охорони. 03 липня 2022 року біля 21:00 год., до нього приїхав ОСОБА_1 , який повинен був відвезти його на об`єкт охорони. ОСОБА_1 був у тверезому стані, поводив себе спокійно, врівноважено. Вони провели з ним огляд об`єкта та коли біля 23:00 год. приїхав його напарник ОСОБА_4 , він попросив ОСОБА_1 завезти додому його деякі зайві речі. 04 липня 2022 року, зранку, ОСОБА_1 розповів йому про те, що був зупинений працівниками поліції та відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та з`ясувавши повно, всебічно, об`єктивно усі обставини справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, крім визнання вини, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №062190 від 04 липня 2022 року, відмовою від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, оглянутим в судовому засіданні відеозаписом, що наявний в матеріалах справи, а також визнанням ОСОБА_1 своєї вини.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно частини 2 статті 7 та статті 245, статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду, згідно статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Враховуючи наведене, вважаю, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а його вина у вчиненому правопорушенні доведена повністю.

Вирішуючи питання щодо накладення стягнення на ОСОБА_1 , за вчинення даного адміністративного правопорушення, суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовоий режим воєнного стану", в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який діє і по даний час.

Військовому командуванню разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Як вбачається із долученої до матеріалів справи копії посвідчення добровольця територіальної оборони серії НОМЕР_4 та копії контракту добровольця територіальної оборони, ОСОБА_1 вступив до лав добровольного формування територіальної оборони Дубровицької територіальної громади.

Крім того, як вбачається із довідки №1508 від 03 серпня 2022 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_1 , відвуваючи свій високий громадський обов`язок, неодноразово надавав допомогу Збройним Силам України у війні із російськими окупантами. Крім того, того, ОСОБА_1 здійснював перевезення гуманітарної допомоги для постраждалих внаслідок війни осіб на території, поблизу яких велись бойові дії.

Відповідно до статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За правилами статті 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Вирішуючи питання про звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу порушника:, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, його майновий стан, визнання вини у вчиненому.

Так, обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 суд визнає визнання вини та щире каяття. Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

У контексті забезпечення дотримання принципів Конституції та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, задля утвердження верховенства права та європейських підходів до розуміння прав людини, 23 лютого 2006 року Верховною Радою України було прийнято Закон України №3477-ІV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини". Основними цілями даного Закону є застосування практики Європейського суду з прав людини з метою забезпечення виконання рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України та впровадження в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини.

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Принцип верховенства права - одна з підвалин демократичного суспільства, яка закріплена в усіх статтях Конвенції.

Питання чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогам захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу пропорційності. Суд повинен проаналізувати чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто чи не стануть вжиті заходи особистим і надмірним тягарем для правопорушника.

При розгляді даної справи про адміністративне правопорушення суддя також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.

Так, приймаючи рішення по справі, враховуються правові позиції висловлені ЄСПЛ у справі "Бакланов проти Росії" (09 червня 2005 року) та у справі "Фрізен проти Росії" (24 березня 2005 року), а саме те, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним. Крім того, приймаються до уваги правові позиції висловлені у справі "Ісмайлов проти Росії" (пункт 38 Рішення від 16 жовтня 2008 року), згідно яких для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити надмірний тягар для особи.

Отже, враховуючи характер вчиненого правопорушення, обставини, при яких було вчинене адміністративне правопорушення, враховуючи свідоме усвідомлення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності своєї протиправної поведінки, дані про особу винного, який позитивно характеризується, в їх сукупності, обставини, що пом`якшують відповідальність, відсутність обтяжуючих обставин вчиненого правопорушення, ступінь вини останнього у вчиненому правопорушенні, його відношення до вчиненого, те що він визнає вину, щиро розкаюється у вчиненому, а також ті обставини, що наразі в України встановлено воєнний стан і ОСОБА_1 виконує свій Конституційний обов`язок по захисту Держави від агресора, захищає іі суверенітет та незалежність, займається волонтерською діяльністю пов`язанною з доставленням гуманітарної допомоги, що у випадку позбавлення його правакерування транспортними засобами унеможливить виконання ним обов`язків, суд вважає, що в сукупності вказані обставини свідчать про малозначність вчиненого ним правопорушення, а тому суд дійшов висновку, що можливо, відповідно до статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звільнити його від адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оголосивши усне зауваження.

Відповідно до статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при оголошенні усного зауваження, органом (посадовою особою), який уповноважений розглядати справу, виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись статтями 22, 33-35, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звільнити від адміністративної відповідальності та оголосити йому усне зауваження, а справу провадженням закрити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, її захисником до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду К.М. Отупор