Справа № 451/420/22
Провадження № 3/451/249/22
ПОСТАНОВА

іменем України

19 липня 2022 року місто Радехів

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Куцик-Трускавецька О.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Червоноградського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, студента Філії Добротвірського ліцею, неповнолітнього,

за статтею 124, частиною 1 статті 126, частиною 2 статті 126 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №174796 від 16.05.2022, ОСОБА_1 16.05.2022 о 18 год 30 хв в м. Радехів керував мотоциклом SPARK SP125 C-2XWQ д.н.з. НОМЕР_1 по пр.Відродження,3 парковій зоні по тротуару не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого будь яких тілесних ушкоджень ОСОБА_2 не отримала, чим порушив вимоги пункту 12.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №174797 від 16.05.2022, ОСОБА_1 16.05.2022 о 18 год 30 хв в м. Радехів пр. Відродження керуючи мотоциклом SPARK SP125 C-2XWQ д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, не маючи відповідної категорії «А», чим порушив вимоги пункту 2.1 «а», ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Крім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №174790 від 16.05.2022, ОСОБА_1 16.05.2022 о 18 год 30 хв в м. Радехів пр. Відродження керуючи мотоциклом SPARK SP125 C-2XWQ д.н.з. НОМЕР_1 не маючи при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників всіх наземних транспортних засобів , чим порушив вимоги пункту 2.1 «ґ», ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся, просив суд суворо не карати.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні змісту його письмових пояснень, наявних в матеріалах справи.

Батько потерпілої - ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав на електронну адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, наявні письмові пояснення в матеріалах справи підтримує у повному обсязі (а.с.25).

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення свідка та доводи захисника, дослідивши протоколи про адміністративне правопорушення та долучені до них матеріали, доходить наступних висновків.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статей 245, 280 та 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен надати належну оцінку.

Крім того, суд зазначає, що адміністративне правопорушення це конкретне діяння (факт, явище, подія), що відбулося (мало місце) у реальній дійсності. Склад адміністративного правопорушення це опис діяння (події, факту, явища) в складеному, уповноваженою на те особою, протоколі про адміністративне правопорушення. Отже, під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Диспозицією ст. 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 12.1. Правил дорожнього рухуУкраїни, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Таке положення ПДР є формою правового забезпечення працівників поліції у процесі визначення здатності водіїв здійснювати безпечне керування транспортними засобами.

Згідно п.26 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка безпосередньо бере участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення «Правил дорожнього руху» України.

Згідно фабули протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №174796 від 16.05.2022, будь яких тілесних ушкоджень ОСОБА_2 не отримала, а згідно схеми місця ДТП транспортному засобу пошкоджень не заподіяно (а.с.4).

Водночас, ознакою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є порушення Правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження майна, що у даному випадку не має місця.

Таким чином, суд доходить висновку, що провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про його притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, слід закрити.

Диспозицією ч.1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката Зелена картка).

Пунктом 2.1 «ґ» Правил дорожнього рухуУкраїни, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

Частина 2 статті 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Пунктом 2.1 «а» Правил дорожнього рухуУкраїни, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Таким чином, керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

За таких обставин, користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 126 КУпАП доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №174797 від 16.05.2022 та протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №174790 від 16.05.2022 (а.с. 2, 3);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, яким засвідчується, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», результат тесту якого негативний (а.с.7);

рапортом поліцеського від 16.05.2022 по суті адміністративних правопорушень (а.с.6);

поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які узгоджуються між собою та з викладеними у протоколах про адміністративні правопорушення обставинами (а.с.8-10);

поясненнями ОСОБА_1 , які узгоджуються між собою, підтверджують обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення, та в яких він визнав вину у вчиненні зазначених правопорушень (а.с.10);

розпискою ОСОБА_5 від 16.05.2022, якою останній засвідчив факт допиту та складання адміністративних матеріалів відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_1 у його присутності і те, що з даного приводу претензій до нікого не має (а.с.11).

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду тощо) ОСОБА_1 суду не надано.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Доводи сторони захисту про те, що при складанні протоколів порушено право на захист ОСОБА_1 , суд вважає безпідставними, оскільки такі твердження спростовуються наявними в матеріалах письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 16.05.2022, відповідно до яких вказані пояснення відбиралися в присутності мами ОСОБА_6 (а.с.10) та розпискою ОСОБА_5 (батька) від 16.05.2022, якою останній засвідчив факт допиту та складання адміністративних матеріалів відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_1 у його присутності і те, що з даного приводу претензій до нікого не має (а.с.11).

Окрім того, згідно матеріалів про адміністративне правопорушення, подія мала місце 16.05.2022 о 18 огд. 30 хв., разом з тим протоколи про адміністративні правопорушення складені у часовий проміжок часу з 19 год. 30 хв. по 19 год. 40 хв., що спростовує твердження сторони захисту про те, що о 18 год. 30 хв. батько і мати ОСОБА_1 перебували на роботі.

Вказані твердження сторони захисту спростовані також свідком ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні підстави для визнання необ`єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_1 вказаних адміністративних правопорушень.

Проаналізувавши вищевказані документи, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколах про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми для прийняття рішення. Доказів, які б спростовували наведені в протоколах обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Неповнолітнім ОСОБА_1 вчинено правопорушення, які підпадають під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, що встановлено ст. 9 КУпАП.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом без посвідчення водія та не маючи при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників всіх наземних транспортних засобів, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 126 та ч. 2 статті 126 КУпАП.

Водночас, дослідивши матеріали справи, враховуючи особу правопорушника, його вік (повних 16 років на момент вчинення адміністративного правопорушення), винність його дій, наслідки вчинених ним правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати до такого правопорушника адміністративний вплив у вигляді попередження.

При цьому, судом враховано, що відповідно до ч. 2 ст. 13 КУпАП з урахуванням характеру вчинених правопорушень та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 24-1, 33, 36, 40-1, 247, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», Радехівський районний суд Львівської області,

постановив:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 та частиною 2 статті 126 КУпАП, та застосувати до нього захід впливу у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною статтею 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СуддяО. Б. Куцик-Трускавецька