Справа №: 343/1480/21
Провадження №: 3/0343/63/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2022 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді Монташевич С.М.,

з участю: секретаря судового засідання - Шикор Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, одруженого, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

04 серпня 2021 року до Долинського районного суду Івано-Франківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 458085 від 30.07.2021 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній 30 липня 2021 року о 23.02 год в сторону м. Болехів по вул. Болехівська у с. Гериня керував транспортним засобом "Mercedes-Benz Vito", д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу алкотестер "Драгер 6810" та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Долинський районний суд Івано-Франківської області постановою від 11.10.2021 адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернув до відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області для належного оформлення, в тому числі щодо уточнення місця вчинення адміністративного правопорушення, яке поставлене у провину ОСОБА_1 .

Повторно адміністративний матеріал за вищевказаним протоколом поступив до суду 01.11.2021. До його матеріалів долучено рапорт від 01.11.2021, у якому зазначено, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 458085 на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, допущено механічну помилку, а саме вказано м. Болехів, вул. Болехівська, хоча місцем вчинення правопорушення є АДРЕСА_2 . Вказана обставина підтверджує підсутність даної справи Долинському районному суду Івано-Франківської області.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні поставленого йому в провину правопорушення не визнав.

На обгрунтування позиції ОСОБА_2 12 січня 2022 року від захисника Івануса М.І. поступило клопотання про закриття провадження у справі з таких підстав:

- протокол не містить точного місця вчинення адміністративного правопорушення, місця складення адміністративного протоколу та чіткої фабули адміністративного правопорушення у відповідності до диспозиції статті 130 КУпАП;

- в адміністративному протоколі та долучених до нього доказах відсутні будь-які відомості щодо факту керування транспортним засобом громадянином ОСОБА_1 , як і відсутні докази факту зупинки даного транспортного засобу працівниками поліції;

- в акті огляду на стан сп`яніння (а.с.2) не зазначено свідків, що свідчить про те, що такий складався за відсутності останніх;

- долучені пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які одностайно пояснили, що 30.07.2021 року о 23.00 годин були запрошені в АДРЕСА_2 в якості свідків при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 , де в їх присутності останній погодився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп`яніння на місці зупинки. Однак, свідки давали пояснення до того, як приїхав інспектор поліції. Крім того, ОСОБА_1 поставлено в провину відмову від такого огляду;

- оцінюючи докази кожен зокрема, так і в сукупності, неможливо прийти до однозначного висновку поза розумним сумнівом щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 статті 130 КУпАП, оскільки долучені документи не можуть бути визнанні судом як докази через свою неналежність та недопустимість з огляду на таке.

З телефонного повідомлення на 102 (а.с. 7) вбачається, що в м. Болехів по вул. Головна водій ТЗ Мерседес Віто НОМЕР_2 керує авто, можливо в стані сп`яніння, рухається в сторону Івано - Франківська. Як вбачається з таблиці, черговим о 23:02 год. відправлено екіпаж поліції, який прибув до місця, де знаходився в нерухомому стані автомобіль марки Мерседес Віто НОМЕР_2 , о 23:23 год. З вищенаведеного слідує однозначний та беззаперечний висновок про те, що інспектором поліції, яким складено протокол не було зупинено ТЗ під керуванням водія ОСОБА_1 , тим паче о 23 годині 02 хв., як про це зазначено в протоколі.

Відеозапис, що міститься на оптичному диску, який було досліджено в судовому засіданні, відображає виключно рух транспортного засобу, який об`їжджає проблемну ділянку дороги в місті Болехів, без зазначення дати та часу, що фактично унеможливлює ідентифікувати дату вчинення адміністративного правопорушення, що робить такий доказ неналежним. Окрім цього, такий доказ є недопустимим через те, що не здобутий інспектором поліції за допомогою відведених останньому технічних засобів.

З відеозапису не вбачається, хто саме керує даним транспортним засобом.

З сукупного аналізу даних доказів також слід зробити висновок, що інспектором поліції даний доказ не здобувався, тобто відеозапис ним не здійснювався.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності) може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія».

Так, у своєму рішенні від 15.03.2019 ВС у справі №686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль лише, коли є факт правопорушення.

Всупереч викладеному, в матеріалах справи відсутня постанова про порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, а також відсутні будь-які докази факту керування останнім транспортним засобом, що вкотре підтверджує, що останнього не було зупинено працівниками поліції.

Керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу. Перебування особи на місці водія, а в даному випадку біля автомобіля, який зупинений, не доводить факт керування транспортним засобом.

Крім того, відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проте посадова особа органів поліції не відсторонювала ОСОБА_1 від керування транспортного засобу, акту про відсторонення водія від управління т/з в матеріали справи не надала.

Також суперечливими є дані з відеозапису та пояснення свідків, які долучені до матеріалів справи. Такі як не узгоджуються з адміністративним протоколом, так і не узгоджуються з рапортом інспектора. Оскільки свідки повідомили в поясненнях, що водій погодився на огляд, а інспектор в протоколі та рапорті зазначив, що такий відмовився.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 категорично стверджує, що не керував транспортним засобом, та, беручи до уваги, що беззаперечних доказів інспектором поліції з даного приводу не здобуто, а з наявних в матеріалах справи не можливо зробити однозначний висновок, просить закрити провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В останнє судове засідання захисник подав заяву, в якій просив, враховуючи подане ним клопотання про закриття провадження, розглянути справу за його відсутності та відсутності його клієнта.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та відеозапис:

на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення у судове засідання надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 458085 від 30.07.2021, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчиненого ОСОБА_1 Посвідчення водія вилучені, видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом (а.с.1).

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від огляду на стан сп`яніння водій відмовився (а.с. 2);

- пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 30.07.2021, викладених на заготовленому бланку, у яких зазначено, що 30.07.2021 о 23.00 год у АДРЕСА_2 вони були запрошені співробітниками поліції в якості свідків при складанні протоколу за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 . В їхній присутності вказаний водій погодився у встановленому Законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп`яніння на місця зупинки за допомогою приладу... (надалі графи не заповнені) (а.с. 4, 5);

- рапорти від 30.07.2021 та від 31.07.2021, у яких зазначено, що 30.07.2021 о 22.53 год надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що в м. Болехів по вул. Головній водій керує транспортним засобом марки "Мерседес Віто" білого кольору, н.з. НОМЕР_2 , ймовірно у стані алкогольного сп`яніння. Рухається водій у сторону м. Івано-Франківськ. Прибувши за вказаною адресою, патрулем встановлено, що за кермом вказаного автомобіля перебував ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 . Під час спілкування з останнім був відчутний різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів. Йому було запропоновано пройти тест на факт вживання алкоголю на місці зупинки транспортного засобу та у Долинській ЦРЛ, від чого він відмовився у присутності двох свідків (а.с. 6, 7);

- направлення, складене о 23.31 год 30.07.2021 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в Долинську ЦРЛ, складене у зв`язку з виявленими поліцейським ознаками сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Відповідно до направлення проїхати в медичний заклад та від огляду ОСОБА_1 відмовився (а.с. 3);

- свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/7119, яке чинне до 07.10.2021, та свідчить, що Газоаналізатор Alcotest 6810 відповідає вимогам методики повірки МПУ 066/05-2013 (а.с. 11);

- відеозапис на оптичному диску DVD-R 16х4,7GB (а.с. 12), на якому міститься п`ять відеозаписів:

- на відеозаписі 0000000_30232601_0431 зафіксовано як приїжджають працівнитки поліції. На обочині знаходиться "Мерседес Віто" білого кольору, н.з. НОМЕР_2 . Інспектор запитує ОСОБА_1 чи перебував він за кермом транспортного засобу, про що останній заперечує. Пропонують пройти йому тест на визначення стану алкогольного сп`яніння, від чого він відмовляється, вказуючи, що приїде його адвокат.

- на відеозаписі 0000000_30234102_0432 зафіксовано як ОСОБА_1 розпитують, куди він рухався. Він вказує, що нікуди не їхав. Потім зазначає, що у м. Калуш чекає його дочка. ОСОБА_1 повідомляють про необхідність зв`язатися з тверезим водієм. Триває спілкування з іншими присутніми особами;

- на відеозаписі 0000000_30235603_0433 зафіксовано як ОСОБА_1 зачитують протокол про притягнення до адміністативної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, роз`яснюють йому його права, з`ясовують чи буде він отримувати протокол та підписувати його, від чого він відмовляється. Від отримання тимчасовго дозволу на право керування транспортним засобом відмовився. Свідкам пропонують засвідчити, що ОСОБА_1 відмовився від підписання та отримання протоколу. Працівники поліції вказують на відібрання показів пояснень свідків та на відсторонення ОСОБА_1 від права керування;

- на відеозаписі 0000000_31001103_0434 зафіксовано оформлення адмінматеріалів;

- на відеозаписі IMG_5364(1) наявний запис руху "Мерседес Віто" білого кольору, н.з. НОМЕР_2 та коментарі людей, які рухаються у автомоібілі позаду нього.

Будучи допитаним у судовому засіданні поліцейський ОСОБА_5 показав, що він складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки останній 30 липня 2021 року о 23.02 год у с. Гериня керував транспортним засобом "Mercedes-Benz Vito", д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу алкотестер "Драгер 6810" та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння йому стало відомо від чергового та було підтверджено свідками, які перебували за місцем перебування та зупинки транспорнтго засобу ОСОБА_1 . Факт руху його транспорного засобу зафіксовано не було, оскільки по приїзді на місце події, такий вже був припаркований на узбіччі. ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння , від чого він відмовився, що і було зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення.

В судове засідання неодноразово викликались свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 38, 39, 44, 51, 52, 53, 54) з метою усунення розбіжностей у їхніх письмових поясненнях та даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, однак такі на виклики суду не з`являлися, жодних клопотань, заяв не подавали.

ІV. Оцінка суду:

оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з врахуванням правової природи порушення, його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа "Озтюрк проти Німеччини","Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства").

При цьому, Європейський суд зазначав про те, що санкція у виді позбавлення прав на управління транспортним засобом розглядається як кримінально-правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності».

Таким чином, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинні застосовуватись судами, як джерело права, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, необхідно прийти до висновку, що особа, яка обвинувачується у вчиненні вищевказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що за ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона вказаного вище складу адміністративного правопорушення полягає у тому, що особа має керувати транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовитися від огляду на визначення такого стану. Відсутність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності. Тобто, працівники поліції повинні представити суду докази того, що вони встановили факт керування автомобілем особою, в якої наявні ознаки алкогольного сп`яніння, дотримуючись встановленого законом порядку, запропонували особі пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і на місці зупинки транспортного засобу, і в медичному закладі, на що вказана особа погодилася або ж відмовилися, і відповідно у випадку відмови, її відмова належним чином зафіксована та може бути доказом, що підтверджує вину особи.

Визначення терміну "керуванняя транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису, ОСОБА_1 неодноразово вказував на те, що він не перебував за кермом транспортного засобу.

При цьому, суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять підтверджень факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 30.07.2021 о 23.02 год, як і не містить доказів факту зупинки його транспортного засобу працівниками поліції.

На переглянутому в судовому засіданні відеозаписі зафіксовано рух транспортного засобу «Мерседес Бенс», д.н.з. НОМЕР_2 , однак він не містить доказової інформації щодо того, коли був зафіксований такий рух і хто саме в цей час перебував за кермом автомобіля. Тим більше, як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, свідки, які були на місці події під час притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вказали, що перекрили рух вказаного транспортного засобу, коли він здійснив зупинку, а його водій відійшов. Зазначене мало місце до приїзду працівників поліції, що підтверджує відсутність належного фіксування ними керування транспортним засобом ОСОБА_1 у час, вказаний у постанові. Більше того, як вбачається з рапорта (а.с. 7), екіпаж поліції прибув на місце, де знаходився транспортний засіб ОСОБА_1 о 23.23 год, що також підтверджує, що ОСОБА_1 не було зупинено працівником поліції під час здійснення ним руху о 23.02 год.

Не надано і будь-яких інших належних та допустимих доказів, з яких можна було б встановити, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля «Мерседес Бенс» під час його руху, в тому числі і не допитані свідки з даного приводу, хоча такі були на місці складення протоколу, однак з приводу зазначених обставин у них пояснення не відбирались та не з`ясовувалось хто був за кермом вказаного автомобіля після заперечнь з даного проводу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Не представилось можливим таке з`ясувати і в ході судового розгляду справи, хоча суд вживав заходів з метою з`ясування всіх обставин справи та неодноразово викликав свідків для дачі показань з даного приводу.

Таким чином, працівниками поліції не надано жодного доказу, з якого можна було б встановити рух автомобіля та керування ОСОБА_1 ним 30.07.2021 о 23.02 год, хоча факт керування автомобілем має бути доведеним поза розумним сумнівом.

На обґрунтування того, що ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння суду було надано протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 458085 від 30.07.2021, відеозапис, письмові поясненням свідків, акт на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення для огляду водія в заклад охорони здоров`я, що описані вище.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Крім цього, постановою КМ України від 17.12.2008 № 1103 затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Таким чином законодавство чітко регламентує огляд водія на визначення стану сп`яніння, дотримання визначеної процедури та порядку якого є однією з підстав для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень розділу I та II вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п.6 розділу І)

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.7 розділу І).

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п.3 розділу ІІ).

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п.5 розділу II).

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2). У випадку встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (п.10 розділу II).

Оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством (п.11 розділу II).

Аналогічне викладено й у вищевказаному Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, в якому, серед іншого вказано, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам (п.6). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.8).

Однак, проаналізуваваши письмові докази та дані, що містяться на вищеописаному диску з відеозаписами, суд встановив таке:

- у матеріалах відсутні докази того, що після зупинки водія ОСОБА_1 (така зупинка не зафіксована) та виявлення ознак алкогольного сп`яніння, останній відмовився від проходження огляду на визначення алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, як і відсутні докази, що йому роз`яснювалися його права, порядок застосування спеціального технічного засобу;

- відсутні дані, що у присутності ОСОБА_1 складався акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних зпсобів, що водієві надавався його другий примірник, як і того, що він відмовився від його підписання та отримання. Таких підтверджень не міститься і на відеозаписі;

- у матеріалах справи не має жодного доказу того, що після відмови від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки і до складення протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції у присутності ОСОБА_1 було складено направлення на огляд водія у відповідний заклад охорони здоров`я. Факт складання направлення не зафіксовано і на відеозаписі, мається згадка про нього на відеозаписі 0000000_31001103_0434, однак як вбачається з нього, такий бланк був не заповнений;

- вказане направення скероване в Долинську ЦРЛ, тобто до закладу охорони здоров`я, який відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як юридична особа припинив своє існування, дата запису: 28.12.2019, Номер запису: 1000399, Підстава: рішення щодо реорганізації;

- рапорти поліцейських не можуть слугувати доказами винуватості особи, оскільки рапорт фактично є документом внутрішнього користування і його зміст полягає в тому, що працівник поліції інформує начальника ВП про правомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і, у розумінні статті 251 КУпАП, не може вважатися належним і допустимим доказом учинення адміністративного правопорушення (ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020).

Щодо долучених до матеріалів справи письмових показів свідків як на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , то такі суд не бере до уваги, оскільки буде порушено фундаментальний принцип правосуддя - безпосередність дослідження доказів шляхом допиту свідків в суді, хоча судом вживалися заходи їх виклику. Крім того, в їхніх письмових поясненнях відсутні будь-які дані про керування ОСОБА_1 транспортним засобом та про його відмову від проходження огляду на факт вживання алкоголю, що якраз поставлено йому в провину та є предметом встановлення у даній справі.

Також суд не бере до уваги твердження захисника про те, що матеріали справи не містять доказів відсторонення від керування транспортним засобом ОСОБА_1 (відсутній акт відсторонення від керування транспортним засобом), оскільки обставини того, чи була особа відсторонена від керування автомобілем, чи був її транспортний засіб переданий іншій особі для керування, щодо доставки автомобіля для зберігання на штрафний майданчик, як і її подальші дії, в тому числі стосовно автомобіля, після складення протоколу, не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо відмови особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, та ці відомості не впливають на висновок про винуватість цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Таким чином, наведені факти, відповідно до ст. 62 Конституції України, повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

З наданих доказів на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема відсутні докази складової об`єктивної сторони, тобто факту самого керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а також недоведено факту відмови від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі за встановленою процедурою.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за недоведоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вище викладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, ст. 1, 7, 9, 23, 33, 130, 245, 251, 252, 254, 266, 280 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 та, керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя С.М. Монташевич