Провадження № 3/127/5083/22
П О С Т А Н О В А

22 липня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вохмінова О.С., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч. 1 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

10 липня 2022 року приблизно о 15.40 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно сестри ОСОБА_2 , 1978 р.н., ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Суду пояснив, що 10.07.2022 року він прийшов до матері на день народження. Його сестра ОСОБА_2 , яка проживає разом з матір`ю, знаходилась в стані алкогольного сп`яніння. Він зробив зауваження щодо її стану, тому між ними виник конфлікт і вони посварились. Наголосив, що він сестру не бив і не ображав.

В судовому засіданні ОСОБА_2 суду пояснила, що вона проживає зі своїми дітьми та матір`ю по вул. Бучми в м. Вінниці. 10.07.2022 року на святкування дня народження матері прийшов її брат ОСОБА_1 , який ображав її, висловлювався нецензурною лайкою, шарпав її за руку, погрожував фізичною розправою, тому вона викликала працівників поліції. Наголосила, що сварки із братом виникали неодноразово, він створює неможливі умови для проживання і погрожує. Кілька днів тому з її помешкання зникли гроші і ключі. Вважає, що брат хоче позбавити її житла.

Відповідальність за ст. 173-2 ч. 1 КУпАп настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно й об`єктивно дослідити обставини правопорушення і з`ясувати, чи було воно вчинено та чи винна в цьому дана особа.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП повністю доведена матеріалами справи.

Так, протокол про адміністративне правопорушення ВАВ № 429772 був складений відносно ОСОБА_1 10.07.2022 року. До протоколу надана письмова заява потерпілої ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_2 , форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, складена поліцейським ОСОБА_3 .

Згідно заяви потерпілої ОСОБА_2 просила притягнути до відповідальності брата - ОСОБА_1 , який 10.07.2022 року вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме, висловлювався до неї нецензурною лайкою та шарпав за руку, погрожував фізичною розправою. У зв`язку з систематичними погрозами вона не мала можливості вийти з будинку.

В письмових поясненнях ОСОБА_2 також повідомила, що 10.07.2022 року брат ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, смикав за руку, в будинку виникла сварка, тому вона викликала працівників поліції.

Поліцейським складена форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства і встановлено середній рівень небезпеки для потерпілого.

Таким чином, в судовому засіданні був встановлений факт адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_1 у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Невизнання вини ОСОБА_1 суд розцінює як бажання уникнути відповідальності.

Враховуючи характер вчиненого порушення, особу порушника та ступінь його вини, враховуючи обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, суд дійшов висновку, що відносно ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 496, 20 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", ст. ст. 280, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», -

п о с т а н о в и в :

визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, розміром 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: