ПОСТАНОВА

Іменем України

15.07.2022 Справа №607/8751/22 Провадження № 3/607/4861/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільські області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , священнослужителя в церкві Святого Пантелеймона,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

15.07.2022 на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільські області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 234385 від 10.07.2022 зазначено, що 10.07.2022 приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно свого батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме умисні дії, які виразились в образах нецензурною лайкою, психологічному та моральному тиску, погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, винуватим себе у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав частково. Пояснив, що, йдучи додому, випив 100 г горілки. Прийшовши додому, він переодягнувся, бо був дощ, і хотів піти до джерела набрати води, а батько його не пускав. У них виникла словесна перепалка. Разом з тим зазначив, що не висловлювався нецензурною лайкою в сторону свого батька та не чинив відносно нього психологічний або моральний тиск. Станом на даний час він примирився із батьком.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що дійсно між ним та сином 10.07.2022 виник конфлікт, оскільки син прийшов додому у стані алкогольного сп`яніння та мав намір знову вийти на вулицю, щоб набрати воду. Потерпілий намагався зупинити сина від походу на вулицю, внаслідок чого і виник конфлікт. При цьому вказав, що під час сварки син висловлювався до нього нецензурною лайкою та перебував в агресивному стані, внаслідок чого у потерпілого виникло побоювання за власне здоров`я, а тому він здійснив виклик працівників поліції. Зазначив, що станом на даний час він примирився із сином. Просив не накладати на ОСОБА_1 адміністративне стягнення. Також зазначив, що при необхідності син йому допомагає та раніше конфліктів у них не було.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілого, дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 вказаного закону визначено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Так, судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що 10.07.2022 приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого батька ОСОБА_2 .

Крім часткового визнання вини ОСОБА_1 , факт вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КупАП, підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 10.07.2022, зміст яких відповідає обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення, та поясненням, наданим ОСОБА_2 у судовому засіданні. Так, у своїй заяві ОСОБА_2 просить притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який вчинив відносно нього домашнє насильство, а саме, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ображав його нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чинив моральний та психологічний тиск;

- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника від 10.07.2022, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 встановлено заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, а саме ОСОБА_2 на строк 3 доби у зв`язку з тим, що 10.07.2022 приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого батька ОСОБА_2 .

Крім цього, обставини, встановлені у судовому засіданні, узгоджуються з даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 234385 від 10.07.2022, в якому процесуально зафіксовані конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення. При цьому такий протокол складений із дотриманням вимог КУпАП, містить всі необхідні реквізити, підписаний особою, яка склала протокол, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення діянь психологічного характеру (словесні образи), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого. Відтак ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Разом з тим відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Вирішуючи питання про звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, суд також приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, на даний час вже примирився з потерпілим, щиро розкаявся у вчиненому. Крім цього, суд приймає до уваги той факт, що за своїм характером та наслідками вчинене ОСОБА_1 правопорушення не завдало значної шкоди психічному здоров`ю потерпілого та останній сам просив суд не накладати на сина адміністративне стягнення, а тому доходить висновку, що вказане правопорушення не являє великої суспільної небезпеки і є малозначимим.

За таких підстав суд вважає, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

При цьому згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП провадження у справі відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підлягає закриттю.

Також суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи зі змісту норм ст. 22, 284 ч. 2 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору за розгляд цієї справи.

Керуючись ст. 22, 40-1, 173-2, 245, 251-252, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяІ. В. Марциновська