Справа № 308/7317/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
08.08.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши клопотання, яке подав адвокат Русин А. С. в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 січня 2021 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ; закордонний паспорт НОМЕР_1 від 10.10.2018, орган, що видав 6116, ідентифікаційний код платника податків НОМЕР_2 ,
визнано винуватим у порушенні митних правил за ст. 472 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 відсотків вартості товарів, що становить 114 211,80 (сто чотирнадцять тисяч двісті одинадцять гривень вісімдесят копійок) грн із конфіскацією безпосереднього предмету порушення митних правил, а саме: взуття жіноче (типу шльопанці) на підошві з синтетичних матеріалів та з верхом із натуральної шкіри чорного кольору, декороване стразами, різних розмірів торгівельної марки «Massimo Granieri», з мішечком із тканини у картонній коробці виробника 8 пар; взуття жіноче (типу шльопанці) на підошві з синтетичних матеріалів та з верхом із натуральної шкіри золотисто рожевого кольору, декороване стразами, різних розмірів торгівельної марки «Massimo Granieri», з мішечком із тканини у картонній коробці виробника 8 пар; взуття жіноче (босоніжки) на підошві зі шкіри та з верхом з натуральної шкіри чорного кольору, різних розмірів торгівельної марки «Massimo Granieri», з мішечком із тканини у картонній коробці виробника 8 пар; взуття жіноче (босоніжки) на підошві зі шкіри та з верхом з натуральної шкіри світло коричневого кольору, різних розмірів торгівельної марки «Massimo Granieri», з мішечком із тканини у картонній коробці виробника 8 пар; взуття жіноче (туфлі) на підошві з синтетичних матеріалів та з верхом із натуральної шкіри чорного кольору, різних розмірів торгівельної марки «Massimo Granieri», з мішечком із тканини у картонній коробці виробника 10 пар; взуття жіноче (туфлі) на підошві з синтетичних матеріалів та з верхом із натуральної шкіри рожевого кольору, різних розмірів торгівельної марки «Massimo Granieri», з мішечком із тканини у картонній коробці виробника 6 пар; взуття жіноче (типу шльопанці) на підошві з гуми та з верхом із натуральної шкіри рожевого кольору, декороване металевими прикрасами різних розмірів торгівельної марки «Massimo Granieri», з мішечком із тканини у картонній коробці виробника 6 пар.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні).
В апеляційній скарзі представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Русин А. С., просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, вважаючи, що такий пропущено через поважні причини. В обґрунтування цього вказує, що у судовому засіданні ані ОСОБА_1 , ані його представник - адвокат Русин А. С. участі не брали, лист з повним текстом судового рішення від 27.01.2021 їм надійшов 17.03.2021, що підтверджується викопіюванням із офіційного сайту Укрпошти трекінгу відстежень листів та посилок. Окрім цього, на думку апелянта, постанова суду є незаконною, висновки, викладені в ній суперечать фактичним обставинам справи, тому її слід скасувати. Стверджує, що результати товарознавчої експертизи, проведеної Закарпатським відділом спеціалізованої лабораторії з питань та досліджень щодо вартості вилученого товару, викликають сумніви, оскільки сума, яку вказав експерт, значно вища за фактичну вартість товару, який є не українського походження і за нього не сплачені митні платежі при ввезенні в Україну. Окрім цього, апелянт зазначає, що експерт проводив товарознавчу експертизу без попередження про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, що є підставою для визнання висновку експерта неналежним доказом у справі. Апелянт вважає, що експертом не було розглянуто і питання про те, чи вилучені товари є оригінальною продукцією (автентичним) торговій марці «Massimo Granieri». До того ж адвокат Русин А. С. стверджує, що судом першої інстанції було задоволено клопотання ОСОБА_1 про проведення судової товарознавчої експертизи, однак, відповідно до постанови суду від 19.10.2020 експерт вказану експертизу не здійснив, не повідомляв апелянта про можливу оплату і взагалі жодних дій щодо проведення експертизи не вчиняв. Просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи про порушення митних правил та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов висновку про те, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволенню не підлягає з таких підстав.
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження розглядається без участі сторін у справі, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання, заяв про відкладення розгляду клопотання та відомостей про поважність причин їхньої неявки не подавали. При цьому, береться до уваги те, що розгляд клопотання вже неодноразово відкладався і на його розгляд як ОСОБА_1 , так і адвокат Русин А.С. не з`являлися, що справа повинна бути розглянута з дотриманням приписів щодо розумних строків її розгляду.
Відповідно до ч. 5 ст. 529 МК України постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.
Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений із поважних причин, і лише на підставі клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП, забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.
Апеляційний суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, якщо його пропущено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).
Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.
З матеріалів справи про порушення митних правил вбачається, що оскаржувана постанова винесена 27.01.2021, що свідчить про те, що, відповідно до ст. 294 КУпАП, останнім днем подання на неї апеляційної скарги є 08.02.2022 включно.
З матеріалів справи також убачається, що апеляційну скаргу адвокат Русин А. С. подав безпосередньо до суду першої інстанції 26.03.2021, тобто із пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови від 27.01.2021.
Апеляційним судом не встановлено поважних причин, із яких адвокат Русин А. С. не подав в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу в передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП строк (до 08.02.2021 включно).
Так, із матеріалів справи вбачається, що стороні захисту було відомо про час та місце розгляду справи судом першої інстанції, зокрема 27.01.2021, що також не заперечується адвокатом Русином А. С. і в апеляційній скарзі.
Можливість поновлення строку на апеляційне оскарження закон пов`язує з тим, чи обставини, внаслідок яких скаргу подано несвоєчасно, залежали від волі ініціатора перегляду і чи пов`язані вони з дійсно істотними перешкодами/труднощами, що унеможливили або ускладнили своєчасне звернення до суду.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, початком строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.01.2021 є день її винесення, а не отримання її копії, і будь-яких підстав вважати, що такий строк адвокатом Русином А. С. пропущено з поважних причин, немає.
Доводи адвоката Русина А. С. про те, що у судовому засіданні ані ОСОБА_1 , ані його представник - адвокат Русин А. С. участі не брали, апеляційний суд визнає такими, що не дають підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
При оцінці доводів про те, що лист з повним текстом судового рішення від 27.01.2021 їм надійшов 17.03.2021, апеляційний суд бере до уваги те, що матеріалами справи підтверджено, що копія постанови направлена ОСОБА_1 10.02.2021, а з доданої до апеляційної скарги роздруківки відстеження поштового відправлення не вбачається, що 17.03.2022 стороною захисту отримано копію постанови від 27.01.2021, оскільки в цій роздруківці міститься запис, який свідчить про те, що відправлення не вручене під час доставки, і при цьому, з указаної роздруківки не вбачається, що поштовим відправленням є саме копія постанови від 27.01.2022.
Тому, апеляційний суд вважає, що обставини, на які посилається адвокат Русин А. С. як на поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, у будь-якому разі не являються поважними причинами, з яких адвокат Русин А. С. не мав можливості отримати копію судового рішення та, відповідно, оскаржити таке в установлений законом строк.
Поряд із тим, апеляційний суд враховує і те, що суд не може зобов`язати сторону в справі скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, повинна миритися з процесуальними наслідками свого рішення.
Існування інших обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску адвокатом Русином А. С. строку апеляційного оскарження, апеляційним судом не встановлено.
На будь-які інші обставини (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо) у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не вказується.
При цьому, апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України». Так, у пункті 41 цього рішення Європейський суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.
Апеляційна скарга, подана після закінчення строку, передбаченого ст. 294 КУпАП повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.
Враховуючи те, що в клопотанні не наведено переконливих обставин про поважність причин, які позбавили адвоката Русина А. С. можливості оскаржити в інтересах ОСОБА_1 постанову судді у межах передбаченого законом строку, апеляційний суд доходить висновку про те, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення від 21.07.2021, у зв`язку з чим, відсутні підстави для поновлення такого строку.
Тому, апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню адвокату Русину А. С. як особі, що її подала.
Приймаючи рішення про необхідність відмови адвокату Русину А. С. у поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд також враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; що пропущений строк є значним; те, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано таких доказів, які б підтверджували поважність причин його пропуску, а не з`являючись неодноразово на розгляд клопотання апелянт позбавив себе можливості надати будь-які докази чи довести обставини у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.
Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Подане адвокатом Русином А. С. клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення залишити без задоволення та відмовити у поновленні пропущеного строку.
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Русин А. С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 січня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ст. 472 МК України, - повернути адвокату Русину А. С. з усіма доданими до неї матеріалами, як особі, що їх подала, а також надіслати йому та ОСОБА_1 копію даної постанови.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН