ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2022 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - Діовші А.Я., потерпілої - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ст. 173 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 грудня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого передбаченого ст.173 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у дохід держави в розмірі 3 (трьох) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдесят одну) гривню.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень судового збору.

Відповідно до постанови, - 03.10.2021 року о 18.55 годині в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 , перебуваючи на тротуарі, чіплявся словесно до гр. ОСОБА_2 , що спровокувало між ними словесний конфлікт. Дії кваліфіковано за ст.173 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова є незаконною та необгрунтованою, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що копію постанови отримав 05.01.2022 року. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, а провадження в справі закрити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги, його захисника Діовші А.Я., потерпілу ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а підстав для задоволення апеляційної скарги не має з огляду на таке.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 постанову судді отримав 05.01.2022 року, тому причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнаються поважними, у зв`язку з чим такий строк підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.173 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №777616 від 18.10.2021 року з якого вбачається, що 03.10.2021 року о 18.55 годині в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 , перебуваючи на тротуарі, чіплявся словесно до гр. ОСОБА_2 , що спровокувало між ними словесний конфлікт.

- копія протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 03.10.2021;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 03.10.2021, ОСОБА_1 від 03.10.2021 року;

- довідка про результат проведення перевірки по зверненні гр. ОСОБА_2 , яке зареєстроване в ІТС ІПНП Ужгородського РУП № 20867 від 03.10.2021 від 18.10.2021 року.

Диспозицією ст. 173 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, а саме за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Однією з форм цього правопорушення є образливе чіпляння до громадян. Чіпляння - це докучлива поведінка, пов`язана з діями щодо ображання, які зневажають честь і гідність людини та утискають чию-небудь волю, причому у грубій розв`язній манері. Це може бути: хапання за одяг, насильницьке утримання за руки, демонстративний зрив головного убору, навмисне загороджування виходу або проходу, вимога дати цигарку або пускання в обличчя диму від неї, утримання дівчини з непристойною пропозицією та інші подібні дії. Для всіх подібних випадків характерним є ігнорування волі та бажання оточуючих, прагнення нав`язати свою волю, а точніше - свавілля.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони (ст. 1 Закон України "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення").

Всупереч доводів апеляційної скарги, вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173КУпАП підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що хуліганських дій він не вчиняв, зазначені в протоколі дії: чіплявся словами, не є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а тротуар не є громадським місцем в розуміння наведених норм закону, однак такі посилання є помилковими з огляду на наступне.

Згідно до ст. 3Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Враховуючи обставини, встановлені матеріалами справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про те, що в діях ОСОБА_1 , є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не довів наявність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст.173 КУпАП, не врахував його пояснення, є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП та адміністративне стягнення накладено у межах санкції ст.173 КУпАП.

З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага