справа № 361/64/22
провадження № 3/361/667/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 вересня 2022 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу серії ВАБ № 552879, 15 грудня 2021 року близько 07.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство, а саме: з хуліганських мотивів пошкодив майно гр. ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 у суді свою вину не визнав та суду пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , поряд з ним, у сусідньому будинку АДРЕСА_2 , проживає ОСОБА_2 . Протягом тривалого часу між ними триває конфлікт та виникають непорозуміння, внаслідок чого його сусід ОСОБА_2 неодноразово висловлювався в його бік нецензурною лайкою, неодноразово пошкоджував його майно, завдавав тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим він звертався до правоохоронних органів. Вважає, що протокол серії ВАБ № 552879 від 15 грудня 2021 року складений без належного з`ясування всіх обставин та є безпідставним, будь-яких доказів на підтвердження викладених у ньому обставин до нього не додано, вказував на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, тому просив закрити провадження у справі.

Потерпілий ОСОБА_2 у суді пояснив, що його сусід ОСОБА_1 15 грудня 2021 року близько 07.00 год., зайшовши на його прибудинкову територію з хуліганських мотивів, усвідомлюючи, що перебуває на приватній території пошкодив вікна господарської будівлі (гаражу), стінку покрівлю та замок вхідних дверей, також пошкодив камеру нагляду, яка знаходилася на господарській будівлі. Вказував на те, що своїми хуліганськими діями ОСОБА_1 завдав йому матеріальну шкоду в розмірі 10000 грн.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , його адвоката Хитрого М.В., дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

У ст. 1 КУпАП встановлено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно із ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини Надточій проти України від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03) суд зазначив, що правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні кримінальному обвинуваченню у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого. Разом із тим, має бути дотримана процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення.

За змістом ст. ст. 254, 255 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Із наведеного слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи адміністративного правопорушення, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Суд не має права у постанові за підсумками розгляду адміністративних матеріалів щодо притягнення особи до відповідальності вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначалися у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку суд виходить за межі своєї компетенції, якою згідно із вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП є лише розгляд справи.

У ст. 280 КУпАП встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднаються у чотири групи (елементи): об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими. Суб`єктивна сторона відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи є необхідним елементом суб`єктивної сторони.

Особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 інкримінується вчинення ним адміністративного правопорушення дрібне хуліганство, відповідальність за яке, передбачена ст. 173 КУпАП.

У ст. 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, що тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Фабулою ст. 173 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху і т. ін.).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

До поняття інші подібні дії слід віднести такі прояви дрібного хуліганства, як: насильницьке вторгнення в громадські місця, всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком; безпідставне порушення спокою громадян телефонними дзвінками, лихослів`я по телефону; співання нецензурних пісень; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; публічне справляння природних потреб у невідведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільне без потреби зупинення комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; неправдиве повідомлення про смерть родичів, знайомих, якщо це не потягло тяжких наслідків; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах; зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів тощо.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу (ст. 1 Закон України Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення від 22 вересня 2005 року № 2899-IV).

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 552879 від 15 грудня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , з хуліганських мотивів пошкодив майно ОСОБА_2 .

У судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є сусідами, склалися давні неприязні стосунки, що вбачається із їхніх пояснень та досліджених матеріалів справи.

Отже, на ґрунті особистих тривалих неприязних відносин, пов`язаних з проживанням по-сусідству та користуванням прибудинковою територією, яка не розділена парканом, між ними триває конфлікт, що підтверджується їх письмовими поясненнями та поясненнями наданими у суді.

Суд вважає, що зазначені в протоколі події 15 грудня 2021 року, у даному випадку, виникли через існування непорозумінь та тривалого конфлікту між сусідами, а не з хуліганських мотивів, що є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та виходить за межі кваліфікації визначеною ст. 173 КУпАП.

Також судом достовірно встановлено, що підтвердили і особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і потерпілий ОСОБА_2 , що подія, яка зазначена у протоколі серії ВАБ № 552879 від 15 грудня 2021 року відбувалася на подвір`ї домогосподарства, у якому проживає ОСОБА_2 , що відповідно до законодавства не є громадським місцем та що дії, які інкримінуються ОСОБА_1 призвели до порушення спокою громадян і громадського порядку, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження. Будь-яких доказів на підтвердження зазначеного протокол серії ВАБ № 552879 від 15 грудня 2021 року та додані до нього матеріали не містить. Письмові пояснення були відібрані лише у ОСОБА_2 , тобто у зацікавленої особи та у якого неприязні стосунки з ОСОБА_1 . Інші сусіди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо події, які могли б підтвердити, що дії ОСОБА_1 порушили громадський порядок та спокій громадян у громадському місці, опитані не були.

Крім того, у протоколі серії ВАБ № 552879 від 15 грудня 2021 року не конкретизовано та не описано, яке конкретно майно ОСОБА_2 було пошкоджено ОСОБА_1 , визначена лише матеріальна шкода, завдана правопорушенням, у розмірі 10000 грн. Однак, яким чином визначався розмір цієї шкоди та ким, у протоколі теж не зазначено.

Нормами законодавства встановлено, що формулювання суті адміністративного правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Постанова судді про притягнення до адміністративної відповідальності згідно із ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і беззаперечних доказах.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У рішеннях від 30 травня 2013 року у справі № 36673/04 Малофєєва проти Росії та від 20 вересня 2016 року у справі № 926/08 Карелін проти Росії, Європейський суд з прав людини вказав, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом завдань КУпАП та загальних норм Конституції України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні дані, які б свідчили про те, що 15 грудня 2021 мали місце дії ОСОБА_1 , спрямовані на порушення громадського порядку та спокою громадян з хуліганських мотивів, тому суд дійшов висновку про відсутність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, про яке зазначено у протоколі серії ВАБ № 552879 від 15 грудня 2021 року.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 221, 247, 254, 256, 279, 283 285 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Дутчак І. М.