ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/161/22 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю адвоката Бабія Н.І., розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Бабія Н.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 лютого 2022 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 грн..

Згідно з постановою суду, 24 вересня 2021 року о 02 год. 15 хв. в м.Тернополі по вул. Київська, 7В, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Citroen С5, н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 вересня 2021 року, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Бабій Н.І. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.02.2022 року скасувати та провадження у справі за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що сторона захисту не погоджується з постановою суду першої інстанції, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки дана постанова прийнята із порушенням норм закону та не відповідає обставинам справи.

Посилається на те, що матеріали відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, які долучені до матеріалів, вважає є такими, що виправдовують ОСОБА_1 , зокрема, на відеозаписах відображено порушення лікарем Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом МВС МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Стверджує, що виходячи з відеозаписів, а саме, із камери ВО 00077, вбачається, що ОСОБА_1 знаходився у автомобілі, що не рухається.

Наголошує на тому, що враховуючи, пояснення ОСОБА_1 , викладені безпосередньо у протоколі про адміністративне правопорушення та письмових поясненнях, які надавались суду першої інстанції, вважає дії працівників поліції такими, що фактично спонукали ОСОБА_1 сісти за кермо, щоб останній почав рух на транспортному засобі, з метою встановити підстави для подальшого проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та складання протоколу та винесення постанови.

Вважає, що висновок та токсикологічний аналіз сечі є недопустим та неналежним доказом у справі. Звертає увагу на те, що працівник поліції не назвав ознак, які б давали підстави вважати, що ОСОБА_1 , можливо, перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Вказує, що лікар, відповідно до Інструкції, повинна була провести огляд і встановити чи наявні ознаки наркотичного сп`яніння, які передбачені п.4 Розділу І Інструкції, однак такий огляд проведений не був.

Зазначає, що у медичних працівників були підстави для відібрання іншого біогологічного середовища, однак цього зроблено не було, що є порушення п.13 розділу III Інструкції.

Посилається на те, що лікар відібрала сечу в одну ємність, окрім цього на відеозаписах, які додані до протоколу адміністративного правопорушення, не вбачається, що ємність було опломбовано.

Вважає, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.09.2021 року є недійсним, оскільки складений із порушенням вищезгаданої Інструкції, тому дані докази не могли бути допустимими і належними.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Бабія Н.І., який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 306361 від 27 вересня 2021 року, складеного інспектором взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП лейтенантом поліції Круцько М.В., відповідно до якого зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 24 вересня 2021 року о 02 год. 15 хв. в м.Тернополі по вул. Київська,7В, автомобілем Citroen С5, н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 вересня 2021 року, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належними доказом по справі.

Відповідно до відеозапису камер поліцейських, під час несення служби, а саме, 24 вересня 2021 року о 02 год. 15 хв. в м. Тернополі по вул. Київська, 7В, поліцейськими виявлено водія ОСОБА_1 та повідомлено останньому, що він, в порушення п.2.3в ПДР, керуючи т/з обладнаним засобами пасивної безпеки не був пристебнутий ременем безпеки, в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП з накладенням штрафу.

З відеозапису камер поліцейських також вбачається, що під час спілкування з ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема, різні розширення зіниць очей, про що повідомили останнього та в зв`язку з наявними ознаками наркотичного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився.

Згідно з даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного о 04:00 год. 24.09.2021 року лікарем ОСОБА_2 , на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи №359 - ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння.

Пропозиція пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння працівниками поліції зроблена відповідно до вимог п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735.

Відповідно до п.п.3, 4 Розділу ІІІ цієї Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння обстежуваної особи.

Пунктом 7 Розділу ІІІ вищевказаної Інструкції передбачено обов`язковість проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини. За приписами п.8 Інструкції метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння.

Згідно з п.10 Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Вказані вимоги при проведенні огляду ОСОБА_1 щодо виявлення наркотичного стану сп`яніння, працівниками закладу охорони здоров`я були виконані.

Так, за клопотанням сторони захисту, в суді першої інстанції було допитано лікаря ОСОБА_2 , яка підтвердила, що провела огляд ОСОБА_1 , зокрема, склери очей, після чого був проведений забір сечі для аналізу, який розділений у два флакони та опечатаний в присутності ОСОБА_1 і, в подальшому, зданий в лабораторію. Висновок про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння - підтвердила.

Відповідно до результатів токсикологічної лабораторії токсикологічного аналізу сечі ОСОБА_1 методом ІХА від 24.09.2021 року, виявлено наркотичну речовину - амфетамін.

Відповідно до п.2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Посилання апелянта на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм процесуального та матеріального права є необґрунтованими, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст. 251, 252 КУпАП.

Огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі проведено у відповідності із вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Посилання апелянта на порушення вимог цієї Інструкції, чи на те, що ОСОБА_1 перебував у нерухомому автомобілі, посилання апелянта на провокативні дії поліцейських при виявленні правопорушення та складанні адміністративного протоколу на ОСОБА_1 , не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи та направлені на уникнення притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Щодо твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші, обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

Таким чином, суд першої інстанції, відповідно до вимог Кодексу про адміністративні правопорушення розглянув справу, повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст.33-34 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття провадження - немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Бабія Н.І. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя