Справа № 161/7265/22
Провадження № 3/161/2485/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 05 вересня 2022 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Присяжнюк Л.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , працюючого адвокатом,

за ст.124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення від 06 червня 2022 року серії ААД №200966 ОСОБА_1 06 червня 2022 року о 17 год. 24 хв. у м. Луцьку по пр. Відродження, 39, керуючи автомобілем Opel Astra, НОМЕР_1 , повертала ліворуч при зеленому сигналі світлофора та не дала дорогу автомобілю Ford Mondeo, НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався в зустрічному напрямку прямо. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Такі дії кваліфіковані поліцейським, як порушення п.16.6 ПДР, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнала. Узагальнені доводи цієї особи зводяться до такого:

1) вважає, що приписи п.16.6 ПДР не порушувала, оскільки вважає, що інший учасник ДТП рухався у зустрічному напрямку на заборонний (червоний) сигнал світлофору;

2) вважає схему місця ДТП неточною, оскільки на ній неправильно відображений напрям руху автомобіля під її керуванням;

3) вважає неправдивими показами потерпілого ОСОБА_2 ;

4) вказує, що після ДТП перебувала у «гострому психологічному шоці».

Таку позицію ОСОБА_1 підтримав у судовому засіданні її захисник адвокат Міліщук С.А., який просив суддю закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_2 та його представник адвокат Фідря О.О. у судовому засіданні просили суддю визнати винною ОСОБА_3 у вчиненому правопорушенні.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника, потерпілого та його представника, допитавши свідків та дослідивши письмові матеріали справив їх сукупності, зокрема відеозаписи з нагрудних камер поліцейських та з місця ДТП, суддя дійшов такого висновку.

На думку судді, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується:

1) протоколом по адміністративне правопорушення;

2) схемою місця ДТП;

3) письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які надані поліцейським, та на яких вона самостійно вказала, що здійснювала поворот ліворуч, в той час як на перехресті було зелене світло;

4) письмовими поясненнями ОСОБА_2 , які надані поліцейським;

5) фототаблицями з місця ДТП;

6) показами допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_4 , який показав, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , здійснював поворот ліворуч на зелений сигнал світлофору та не дав дорогу автомобілю під керуванням ОСОБА_2 .

Суддя відхиляє доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_2 рухався на заборонний сигнал світлофору, оскільки вказане прямо спростовується письмовими поясненнями ОСОБА_1 на місці ДТП, в яких зазначено, що на момент здійснення нею повороту ліворуч для неї світився зелений сигнал світлофору, тобто, такий самий сигнал був і для зустрічного руху. Переглянувши відеозапис з нагрудних камер, можливо зробити висновок, що вказані покази ОСОБА_1 давала поліцейським добровільно, без жодного примусу, вона не перебувала у шоковому стані, висловлювалася чітко.

Приписи ст.63 Конституції України ОСОБА_1 були роз`яснені під розписку та усно, вона сама є професійним адвокатом, а тому ознайомлена з чинним законодавством, яке дозволяє не давати покази проти себе, чи своїх близьких. Поруч з нею перебував чоловік, який не висловлював жодних заперечень щодо надання ОСОБА_1 письмових пояснень поліцейським та не вказував про перебування її у «гострому психологічному шоці», як про це зазначає сторона захисту у суді. Ознак такого «шоку» суддя також не вбачає з відеозапису.

Доказів того, що після ДТП ОСОБА_1 зверталася за медичною чи психологічною допомогою, у зв`язку із «гострим психологічним шоком», сторона захисту судді не надала.

Суддя не бере до уваги покази допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_5 , оскільки він є чоловіком ОСОБА_1 , а тому зацікавлений в результатах розгляду справи. До того ж його свідчення про те, що ОСОБА_2 рухався на заборонний сигнал світлофору спростовується показами самої ОСОБА_1 , наданими поліцейським, де вона вказала, що проїжджали перехрестя на зелений сигнал світлофору.

Також суддя відхиляє доводи сторони захисту про неправильність схеми місця ДТП, оскільки ця схема добровільно підписана ОСОБА_1 , а сама вона не спростовує того факту, що здійснювала поворот ліворуч. Можливий неправильний кут здійснення повороту ліворуч, а також місце початку його здійснення, про що неодноразово усно та письмово заявляла сторона захисту, не спростовує факт здійснення цього маневру всупереч приписам п.16.6 ПДР, тобто, без надання дороги зустрічному транспортному засобу, що рухався прямо.

Доводи сторони захисту про відсутність у діях ОСОБА_1 порушення п.16.6 ПДР суддя відхиляє, оскільки за змістом цього пункту, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Всупереч вищенаведеному, ОСОБА_1 , повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора, не дала дорогу транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку прямо, що і стало причиною ДТП.

Доводи сторони захисту про кут коліс автомобілів, можливість ОСОБА_2 уникнути ДТП, положення дитячого крісла у автомобілів ОСОБА_1 , обставини складання та обговорення схеми місця ДТП поліцейським та інші подібні доводи, які неодноразово згадувалися, як у виступі ОСОБА_1 , так і її захисника, не спростовують факт порушення нею п.16.6 ПДР, що і стало безпосередньою причиною ДТП.

Щодо посилання сторони захисту про необхідність доведення вини поза розумним сумнівом, суддя зауважує, що вина ОСОБА_1 доведена поза будь-яким сумнівом сукупністю наданих доказів, які узгоджуються між собою. Правдоподібної версії події, яка виключає в діянні ОСОБА_1 порушення приписів п.16.6 ПДР, стороною захисту судді не наведено, а її суперечливі покази про обставини проїзду перехрестя (на місці події стверджувала що на зелений сигнал світлофору, а в суді що на червоний) є нічим іншим як спосіб ухилитися від адміністративної відповідальності, встановленої законом.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що своїми діями, ОСОБА_1 вчинила порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

При накладенні стягнення, суддею враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до правопорушень на транспорті, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, суддя не знаходить.

Враховуючи всі обставини справи про адміністративне правопорушення, особу правопорушника, суддя дійшов висновку, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід також стягнути судовий збір у сумі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 124, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. На підставі ч.2 ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вищенаведений строк, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, що складає 1 700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень).

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М.Присяжнюк