Справа № 346/2739/22
Провадження № 3/346/1910/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Третьякова І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, за ст. 184 ч.1 КУпАП, яка надійшла від Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, складена відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої практичним психологом Коломийського професійного ліцею у сфері послуг , -

у с т а н о в и л а :

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 09.07.2022 серія ВАВ №064739 ОСОБА_1 ухилилася від виконання, передбачених ст..150 СК України обов`язків щодо виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній 07.07.2022 близько 23 години втік із дому без взуття і не хотів повертатися, перебував в нічний час доби без нагляду батьків, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні даного правопорушення не визнала. Пояснила, що працює практичним психологом ОСОБА_3 професійного ліцею у сфері послуг. До виховання власних дітей ставиться відповідально та сумлінно. 07.07.2022 року син ОСОБА_4 був вдома, декілька годин поспіль грався у телефон. Близько 16 години батько зробив йому зауваження і попросив відкласти телефон та погратися на вулиці. Син не погодився з цим. Тоді батько намагався забрати телефон з рук сина, телефон впав на підлогу і розбився. Батько заспокоїв сина, який засмутився з цього приводу, і вони дійшли згоди, що наступного дня віднесуть телефон в ремонт, а син пообіцяв гратися в телефон не більше 1-2 годин в день. На цьому цей конфлікт вичерпався. Ввечорі син був спокійний, не засмучений, ліг відпочивати. Близько 23 години 45 хв. прокинувся та попросив у старшої сестри телефон погратися, на що вона відмовила. Після цього він вийшов з дому, про що донька одразу повідомила мати. Вони вибігли на вулицю та гукали ОСОБА_4 , дуже хвилювалися, оскільки була вже ніч. Покликала сусідку ОСОБА_5 допомогти з пошуками та викликала поліцію. В цей час з роботи повернувся чоловік та також приєднався до пошуків сина. Близько за годину він знайшов сина в сусідньому дворі та приніс його на руках додому. Поліцейський відібрав пояснення у сина і всі розійшлися. Раніше син аналогічних дій не вчиняв та самовільно місце проживання не залишав. За характером дитина спокійна та врівноважена.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

Частина 1 статті 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

В підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП було надано письмові пояснення неповнолітнього ОСОБА_6 та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні, за клопотанням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності допитані малолітній ОСОБА_2 в присутності педагога класного керівника ОСОБА_7 , в якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Так, малолітній ОСОБА_2 пояснив, що 07.07.2022 вдень грався з хлопцями на вулиці, ходив на озеро з дозволу батьків, дивився телевізор, а після обіду довго грався в телефон. Через те, що він довго грався в телефон і відмовився залишити його, батько намагався забрати телефон, який впав на підлогу та розбився. Він образився за це на батьків і вирішив їх налякати і втекти з дому. Вночі він вийшов з дому і близько години сидів в сусідньому дворі, чув як його гукають та шукають. Коли батько знайшов його, то не сварив, а на руках відніс додому. Біля дому були поліцейські. З батьками в нього добрі стосунки, він не хотів назавжди залишати дім, а тільки налякати батьків. Потім зрозумів, що неправильно вчинив і вибачився перед батьками.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що є класним керівником ОСОБА_9 . Знає родину ОСОБА_10 близько 8 років, була класним керівником старшої доньки. Родину в цілому, та мати ОСОБА_1 зокрема, може охарактеризувати виключно позитивно, остання стримана, виважена людина, дуже відповідально ставиться до виховання сина, виконує свої батьківські обов`язки на 100 відсотків, хлопчик вихований, завжди доглянутий, забезпечений батьками усім необхідним для навчання, не пропускає уроки без поважних причин, відвідував гуртки.

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що є сусідкою родини ОСОБА_11 , знайомі 21 рік. Родина благополучна, і батько і мати виважені, стримані, спокійні. Ніколи не чула сварок, не було між батьками та дітьми конфліктів. Діти виховані, доглянуті. 07.07.2022 близько 18 години сиділи у дворі на лавочці з ОСОБА_1 і вона розповіла про інцидент між ОСОБА_4 та батьком за телефон. В цей час підійшов ОСОБА_4 , був в гарному настрої, не засмучений, не пригнічений, не нервував поїв цукерки та сів на сусідню лавочку з хлопцями. Близько 21 години всі розійшлися по домівкам, а після опівночі ОСОБА_1 покликала її на допомогу, бо пропав ОСОБА_4 . Вона вийшла на вулицю, та приєдналася до пошуків. ОСОБА_12 викликала поліцію. За годину батько знайшов хлопчика у сусідньому дворі, та на руках приніс його додому. ОСОБА_13 був радісний від того, що його знайшли. Поліцейський пояснення в неї не відбирав. Подібних випадків раніше ніколи не було. Дуже здивувалася, що ОСОБА_1 притягують до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 характеризується позитивно, за місцем роботи на посаді практичного психолога навчальних закладів у 2004, 2009 та 2021 роках нагороджувалася грамотами за сумлінну працю та високий професіоналізм.

Відповідно до ст..150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

?Відповідно до ст..12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. У разі відмови від надання дитині необхідної медичної допомоги, якщо це загрожує її здоров`ю, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність згідно з законом. Медичні працівники у разі критичного стану здоров`я дитини, який потребує термінового медичного втручання, зобов`язані попередити батьків або осіб, які їх замінюють, про відповідальність за залишення дитини в небезпеці.

З аналізу вказаних норм вбачається, що ухиленням батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 характеризується за місцем проживання та роботи виключно позитивно, максимально приділяє увагу вихованню малолітнього сина, не допускала жодного разу нехтування своїми батьківськими обов`язками. Сам факт самовільного залишення дому малолітнім ОСОБА_2 в нічний час, яке мало одноразовий характер, не вказує на винну поведінку його матері та свідоме нехтування нею своїми обов`язками. Натомість, судом встановлено, що ОСОБА_1 одразу після встановлення відсутності сина вдома розпочала його пошук, повідомила про це поліцію, залучила до пошуку старшу повнолітню доньку, чоловіка та сусідку. Малолітній син був знайдений недалеко від дому через годину, радів тому, що його знайшли батьки, розкаявся в своїх діях та вибачився перед батьками, що вказує про відсутність наміру втікати з дому і підтверджує його намір налякати батьків. Підстава для такої поведінки дитини стало як раз застосування батьками виховних заходів з метою піклування про здоров`я та розвиток дитини.

Отже, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні обставини, що вказують на винну поведінку матері, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, в діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, що їй інкримінується.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на вищевказане, суд вважає за необхідне провадження в даній справі закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.184 ч.1, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 184 ч.1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Суддя Третьякова І. В.