Справа № 303/1683/22
Провадження №3/303/822/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2022 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Маргитич О.І., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,

- за частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

16 лютого 2022 року о 00 год. 50 хв. ОСОБА_1 в місті Мукачево по вулиці Томаша Масарика, 54Б, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306), з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду в установленому порядку відмовився під час безперервної відофіксації на нагрудну камеру DM3894 о 01:00 хвилин в місті Мукачево.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правопорушник у судове засідання не прибув, про причину неявки суду не повідомив.

Слід зазначити, що рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Наразі вжито всі необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, у зв`язку з чим причини неявки правопорушника до суду визнані неповажними.

Таким чином, відповідно до вимог статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення,а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутності на підставі наявних матеріалів.

Адміністративним правопорушенням згідно частини 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнається, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторне протягом року будь-якого з порушень.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, слід прийти до висновку про наявність вини в діях ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні з наступних підстав.

Винність ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №264001 від 16 лютого 2022 року.

Із записів нагрудних камер, наданими працівниками поліції встановлено, що ОСОБА_1 16 лютого 2022 року керував транспортним з ознаками наркотичного сп`яніння, у подальшому відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тому доведеною є його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог 2.5 Правил дорожнього руху України (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306), водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Таким чином встановлено, що на місці зупинки, вбачаючи у водія ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, працівниками поліції останньому було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння, із роз`ясненням процедури проходження огляду. Правопорушник відмовилася від проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я.

Згідно пункту 6 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09 листопада 2015 року № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Як зазначено вище, відповідальність за даною статтею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, наданими доказами встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тому доведеною є її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статтей 34, 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність не встановлено.

Одночасно слід прийняти до уваги довідки відділу адмінпрактики УПП в Закарпатській області ДПП, відповідно до яких ОСОБА_1 посвідчення водія не видавалось, та не являється власником транспортного засобу.

Пунктом 28 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2015 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті визначено, суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Таким чином, адміністративне стягнення в частині позбавлення права керування транспортними засобами не може бути застосовано до ОСОБА_1 оскільки він таким правом не наділений, так-як не отримував посвідчення водія.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер правопорушення, яке Правилами дорожнього руху визнається грубим, ступінь провини правопорушника і дані про його особу, визнаю необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень, призначення йому адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах санкції інкримінованої статті Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 130, 280, 282-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: Отримувач коштів: ГУК у Закарпатській обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ):37975895, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/о: UA0007001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, назва платежу «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України) судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп., який зарахувати: UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу судовий збір; пункт ставок судового збору 5.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Мукачівський міськрайонний суд.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду О.І.Маргитич