П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/519/22

14 липня 2022 року селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Куценко О. О., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 (смт Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за частиною 1статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

30 червня 2022 року до суду надійшов адміністративний матеріал від відділення поліції № 2 (смт Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №500000 від 25 червня 2022 року, цього дня о 09 годині 25 хвилин на а/д «Мокачево-Львів», водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest 6810, що підтверджується тест №5509 від 25 червня 2022 року результат огляду становить 0,31‰ в проміле, чим порушив вимоги п.п. а п.2.9 ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення (надалі КУпАП).

У судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, ОСОБА_1 не визнав, пояснив, що справді 25 червня 2022 року у вказаний час рухався на своєму автомобілі у сторону міста Надвірна не порушуючи при цьому жодних правил дорожнього руху, однак був зупинений працівниками поліції. При перевірці документів у працівників поліції виникла підозра, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Таке звинувачення він заперечив, та на запропоновану пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера не відмовився. Після проходження огляду з його результатом фактично погодився, однак зазначив, що вміст алкоголю у його організмі у межах допустимої похибки. Вважає, що працівники поліції безпідставно склали відносно нього матеріали про вчинення ним адміністративного правопорушення, а тому провадження у справі відносно нього про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУ ПАП слід закрити за відсутністю складу правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Частиною 1 статті 130 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення

Згідно зі ст. 252 КУПАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Суддя оцінює докази, надані під час розгляду справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При вирішенні справи слід керується стандартом доказування, зазначеним в кількох рішеннях ЄСПЛ "поза розумним сумнівом".

У справі "Кобець проти України" суд повторив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини"). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 4 липня 2018 року у справі N 688/788/15-к).

Ніхто не повинен […] піддаватися покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена "поза розумним сумнівом (рішення у справі "Севтап Везнедароглу проти Турції").

В конкретному випадку сторона обвинувачення не довела перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів складу адміністративного правопорушення, передбаченого 1 статті 130 КУпАП, в діянні ОСОБА_1 оскільки факт, перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, не доведено відповідно до стандарту доведення "поза розумним сумнівом", а отже відсутня - об`єктивна сторона правопорушення.

Згідно п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до ст. 266 КУпАП та п. 6 зазначеної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу - газоаналізатора марки «Drager ALKOTEST № 6810», що підтверджується тестом № 5509.

Згідно зафіксованих та роздрукованих показників алкотесту «Drager», огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено 25 травня 2022 року о 09:33 годині, при температурі повітря +25,0 °С, стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 становив 0,31‰.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно Інструкції з використання приладу аналізатор Alcotest 6810 та його технічних характеристик вбачається, що аналізатор дозволяється використовувати при навколишній температурі від -5 до +500С та вологості повітря від 10 до 100% (без конденсату). Аналізатор в залежності від температури навколишнього повітря може давати похибки у результатах вимірів. Наприклад, при температурі від -5 до +50С відносна похибка становитиме +- 20%, а при діапазоні температури від +25 до +350С відносна похибка становитиме +- 15%.

Однак інспектор не врахував даний факт та повторно не провів тест.

Крім того, слід враховувати ті обставини, що в Україні на законодавчому рівні допустимий рівень алкоголю в крові взагалі не передбачений, тому в даному випадку підлягають застосування норми міжнародного права в галузі дорожнього руху.

Так, пунктом 5 статті 8 Віденської конвенції «Про дорожній рух », від 8 листопада 1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974 року, передбачено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а і у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом.

У всіх випадках максимальний рівень утримання алкоголю у крові у відповідності з національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається».

Тобто мінімальна межа вмісту алкоголю, для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря яке видихається, що становить згідно таблиці перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі що видихається 0,25 %.

Згідно з п. 2, 6, 7 розділу І "Загальні положення" Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11 листопада 2015 року №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.п. 1-6 розділу ІІ "Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів" Інструкціі за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згідно з п. п. 3, 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103 огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом,у присутності двох свідків.

Пунктом 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

З наведених вище положень актів законодавства України випливає, що у випадку виявлення поліцейським перебування за кермом транспортного засобу водія з ознаками алкогольного сп`яніння, він на місці зупинки транспортного засобу пропонує водієві пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, у присутності двох свідків. В разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

З направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння до закладу охорони здоров`я, що міститься у матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився.

Проте, в матеріалах справи відсутні належні докази такої відмови.

В ході перегляду відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що працівник поліції, порушив процедуру, яка регламентована вищевказаною Інструкцією та Порядком. Замість виконати вимоги згаданої вище Інструкції не роз`яснив водієві та не заявив категоричної вимоги, щодо можливості проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, що відображено на відеозаписі.

За таких обставин, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не відповідав процедурі, яка регламентована вищевказаною Інструкцією та Порядком, а тому не може вважатися належним і допустими доказом вини водія.

Крім того, з пояснень водія, працівники поліції дозволили йому подальший рух на транспортному засобі. Відсутність будь-яких даних у матеріалах справи про відсторонення водія від керування транспортним засобом підтверджує цю обставину. Вказане нівелює наявність переконання у поліцейських в тому, що водій знаходився у стані сп`яніння.

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України №1026 від 18 грудня 2018 року, працівники поліції з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення можуть застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Застосування таких, порядок зберігання, видачі, приймання, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів, чітко регламентовано даною Інтрукцією.

Згідно п.4, 5 розділу ІІ Інструкції під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється як правило на його форменому одязі. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Розділом VІІ Інструкції передбачено, що під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носії, зміна системної дати та часу, примусове виключення відеореєстрторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

Слід зазначити, що за матеріалами справи водій автомобіля марки «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_1 (відповідно до рапорту поліцейського СРПП ВП №2 Новіцького А.), який рухався в у сторону м. Надвірна під`їжджаючи до кільцевої розв`язки своєчасно не подав покажчик лівого повороту, після чого автомобіль було зупинено. Однак, працівниками поліції не надано відповідних доказів, (таких як постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності, тощо) на підтвердження зазначених обставин.

Крім того, з долученого до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення диску з відеофіксацією події виявлено один файл із відеозаписом, на якому зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 освідчення з допомогою алкотестера «Драгер» 25 червня 2022 року о 09 годині 39 хвилин, однак запису з місця події, який би свідчив про причини зупинки водія ОСОБА_1 не має.

Таким чином, докази щодо законності причин зупинення автомобіля ОСОБА_1 , відсутні та їх не було встановлено і під час розгляду справи.

З огляду на викладене приходжу до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №500000 від 25 червня 2022 року не може бути достатнім доказом на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки інші належні та допустимі докази, передбачені ст.251 КУпАП, які б свідчили про порушення останнім вимог п.2.9а ПДР, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: