Справа № 333/959/22
Провадження №3/333/848/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Варнавська Л.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №051728 від 27.01.2022 р. ОСОБА_1 , 27.01.2022 р. о 21-02 год. в м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, буд. 20А керував автомобілем ЗАЗ 110 206 номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Проте, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження дані, викладені в протоколі.

До суду надійшли письмові заперечення від представника ОСОБА_1 адвоката Пустинцева А.В., який просив закрити провадження по адміністративній справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що при складанні протоколу свідки не залучались. ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі медичної охорони. Не зібрано належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1

ОСОБА_1 та адвокат Пустинцев А.В. в судове засіданні не з`явились, про час та місце були сповіщені належним чином.

Дослідивши надані матеріали, приходжу до таких висновків.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Разом із протоколом суду був надісланий диск із відеозаписами з нагрудного відео реєстратора, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом досліджений наданий відеозапис, з якого встановлено, що 27 січня 2022 року о 21 годині 02 хвил. був зупинений автомобіль ЗАЗ 110 206 номерний знак НОМЕР_1 та водієві ОСОБА_1 було запропоновано проїхати в мед заклад. ОСОБА_1 пояснює, що сьогодні вже проходив огляд на стан наркотичного сп`яніння, їздив з поліцейськими в мед заклад проходив огляд, результат негативний. Під час розмови ОСОБА_1 погоджується проїхати на огляд в медичний заклад, проте просить час, щоб зателефонувати. Після чого, пояснює, що йому необхідно викликати таксі, щоб відправити свого пасажира на ньому додому. Під час розмови кожен раз зазначає, що він не відмовляється пройти огляд.

О 21 год.18 хвил. поліцейський каже, що ОСОБА_1 затягує час та визначає, що ОСОБА_1 має 2 хвилини для вирішення своїх питань, після чого, якщо він не сідає в автомобіль, то поліцейський сприймає це як відмову. В цей час ОСОБА_1 повідомляє, що зараз під`їде таксі.

О 20 год. 20 хвил. поліцейський повідомляє, що визначений час закінчився, запитав чи їдуть вони в наркологію. ОСОБА_1 каже, що він не відмовляється, на що поліцейський о 21 год.21 хвил. 50 сек. каже, що він вважає це відмовою та проходить в службовий автомобіль для складання протоколу.

О 21год. 23 хвил. ОСОБА_1 підійшов до автомобіля та повідомив поліцейському, що він згодний пройти огляд та проїхати в лікарню, але поліцейський каже, що вже пізно. При цьому на відеозаписі видно, що поліцейський ще не почав складати протокол.

Подальші відеозаписи підтверджують, що ОСОБА_1 неодноразово після цього повідомляв про своє бажання пройти огляд, але поліцейський зазначав, що вже на нього буде складений протокол.

Отже, судом встановлено, що поліцейський Горбачов А. дійшов необґрунтованого висновку про те, що водій ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичній установі. Оскільки з часу зупинки автомобіля до висловлення згоди водієм ОСОБА_1 минуло 21 хвилина, весь цей час ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд, посилався на об`єктивні затримки, такі як: необхідність отримати консультацію по телефону, викликати таксі пасажиру. Після висловлення згоди ОСОБА_1 саме поліцейський сказав, що вже пізно та відмовив в його проведенні. В той час, коли водій висловив свою згоду проїхати, поліцейський ще не складав протокол, отже мав об`єктивну можливість направити ОСОБА_1 на огляд в медичну установу.

Окрім того, для проведення вказаного огляду поліцейському в будь-якому випадку необхідно було спочатку заповнити бланк «Направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги», наданим відеозаписом підтверджується, що на момент висловлення згоди водієм, поліцейський не почав заповнювати жодного документу. Отже, складання протоколу за відмову водія проходити огляд на стан сп`яніння було в даному випадку завчасним.

Так, порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння передбачені статтею 266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Постанова) та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція).

Указаними нормами законодавства регламентовано, що огляд, проведений з порушеннями, передбачених вищенаведених вимог, вважається недійсним.

Відповідно до цих нормативних актів, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння, з ознаками такого стану, при цьому ознаки такого стану містяться в пункті 3 вищевказаної Інструкції, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

При цьому, на думку суду, з`ясування цих обставин має вирішальне значення, оскільки саме наявність таких дійсних ознак надає можливість працівникам патрульної поліції запропонувати проходження огляду та усуває сумніви у дотриманні певної процедури з боку працівників патрульної поліції та утримує від формального підходу до з`ясування всіх обставин.

Суд зауважує, що поліцейським під час спілкування жодного разу не повідомлялось водієві про виявленні в нього ознаки на стан наркотичного сп`яніння, хоча о 21 год. 21 хвил. ОСОБА_1 питав, які ознаки в нього маються. Поліцейський не повідомляв про наслідки відмови від проходження огляду у вигляді складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.

Так, за приписами ч.4 ст. 256 КУпАП при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. Зокрема особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Вказані права при складанні протоколу не були роз`яснені ОСОБА_2 , що підтверджується наданим відеозаписом.

З огляду на викладене, суд вважає, що посадові особи, зокрема працівники поліції не дотримали вимог Закону щодо поінформованості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо її прав при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а також щодо суті вчиненого правопорушення та наслідків.

Отже, об`єм оглянутого відео підтверджує порушення процедури огляду.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що засвідчує факт вчинення правопорушення, та є одним з основних джерел доказів, тому, він повинен бути складений з дотриманням норм чинного законодавства.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам по даній справі, в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Очевидні факти порушень ст.266 КУпАП, вказують на відсутність належних, допустимих та достовірних доказів, які поза розумним сумнівом доводять факт наявності в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З врахуванням наведеного, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 051728 від 27.01.2022 року, відносно ОСОБА_2 за ст. 130 ч.1 КУпАП, не може бути належними доказами в розумінні ст.251 КУпАП.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, при розгляді справи встановлено відсутність ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а відповідно і відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає обов`язковому закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130, 247 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя Л.О. Варнавська