Гайворонський районний суд Кіровоградської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

__________________________________________І________________________

Справа №: 385/584/22 3/385/349/22
25.07.2022 рокум. Гайворон

Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Гришак А.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Волощука В.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 27.04.2021, орган 3516,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №003830 від 12.06.2022 року, 12.06.2022 року о 22 год. 10 хв. в м. Гайворон по вул. В.Стуса, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, нечітка вимова слів. Від проходження тесту на визначення алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що ввечері 12.06.2022 року він з своєю подругою ОСОБА_2 повертались до дому. За кермом автомобіля Volkswagen Caddy була ОСОБА_2 , так як він того вечора вживав алкогольні напої. Коли вони їхали по вул. В. Стуса в автомобіля яким керувала ОСОБА_2 зникло освітлення фар, а тому вони змушені були зупинитись. Після чого, ОСОБА_2 вимкнула двигун автомобіля та вийшла з нього, а ОСОБА_1 пересів на переднє водійське крісло автомобіля та не ввімкнувши двигун, спробував його полагодити. Під час, цього до автомобіля підійшли працівники поліції та попросили надати для огляду документи, так як вже була комендантська година. Вказав, що відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі, тому що не керував транспортним засобом.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Волощук В.В. в судовому засіданні просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 вказала, що автомобілем Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_2 12.06.2022 року у вечірній час доби керувала вона. Так, при керуванні автомобілем в м. Гайворон по вул. В.Стуса, зникло освітлення фар, а тому вона змушена була зупинитись. Після чого, ОСОБА_2 вимкнула двигун автомобіля та вийшла з нього, а ОСОБА_1 пересів на переднє водійське крісло автомобіля та не ввімкнувши двигун, спробував полагодити фари автомобіля. Під час, цього до автомобіля підійшли працівники поліції та попросили надати для огляду документи, так як вже була комендантська година. Свідок ОСОБА_2 вказувала працівникам поліції, що саме вона керувала транспортним засобом, а не ОСОБА_1 , але працівники поліції на це не реагували.

В судове засідання 25.07.2022, поліцейський СРПП ВП №1 (м. Гайворон) сержант поліції Герун О.А. не з`явився, хоча про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою повістки про виклик до суду, яка наявна в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та пояснення свідка ОСОБА_2 , переглянувши відео із нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до такого висновку.

Згідно з усталеною практикою розгляду національними судами справ про адміністративне правопорушення вказані норми права, що містяться в ст. 62 Конституції України, застосовуються судами України під час розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Норми Конституції України є нормами прямої дії (ст. 8 Конституції України).

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наявних у справі відомостей щодо часу, місця, способу настання обставин цього адміністративного правопорушення, та безпосередньо ролі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до приписів ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно до абз. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У контексті справи суд зазначає про наступне.

Так, у відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У справі «Барбера, Мессегу і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини установив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої права та обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться в провину, всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

ЄСПЛ у своїх рішеннях указує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презупцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України»)

З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке поставлено за провину особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище (див. постанову ВС КАС у справі №537/2088/17 від 15.05.2019).

Разом з тим, у цій ситуації зібрані матеріали, як докази, уповноваженою на складання протоколу про адміністративні правопорушення, визначеного статтею 255 цього Кодексу, особою, за своєю суттю залишають місце сумнівам, як наслідок, не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», з огляду на таке.

За частиною 1 статті 130 КУпАП, за якою уповноваженою особою поліції кваліфікуються дії особи, що притягається до адміністративної відповідальності, передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У доданому до Протоколу диску як доказ вини ОСОБА_1 працівниками поліції надано відеофайл, дослідивши у судовому засіданні та оцінивши який, суд дійшов висновку, що він не має інформації, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, і саме тим, який зазначено у Протоколі. Тому суд дійшов висновку, що вказані відеофайли є недопустимими та недостовірними доказами.

Таким чином, не є можливим і однозначно констатувати факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про неустановленість факту у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознак складу діяння, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких умов, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважаю, що провадження у цій справі слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, який вказує на те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Гайворонський районний суд Кіровоградської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя :А. М. Гришак

Дата документа 25.07.2022