Справа № 203/5152/21
Провадження № 3/0203/161/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Черваньова Ю.М., розглянувши матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Запорізької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 469840 від 20 листопада 2021 року ОСОБА_1 20.11.2021 о 22.30 годині знаходився у потязі № 69 сполученням Маріуполь-Львів, у вагоні № 6, на місці 16 без наявності сертифікату, що підтверджує його вакцинацію від Covid-19, або негативного результату тестування на Covid-19, яке проведено не більш ніж за 72 години, чим порушив п.п.22 п.3, п.3-5 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. До таких даних відносять: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також інші документи.

Частиною 1 ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Разом з тим, вказана норма є бланкетною правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, зазначено в ньому, що ОСОБА_2 було порушено п.п.22 п.3, п.3-5 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі Постанова КМУ № 1236 від 09.12.2020 року).

Відповідно до п.п 22 п.3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року (в редакції станом на момент вчинення інкримінованого правопорушення) забороняється здійснення перевезень пасажирів авіаційним та залізничним транспортом у міжобласному та міжнародному сполученнях без наявності у них (крім осіб, які не досягли 18 років) негативного результату тестування на COVID-19 методом полімеразної ланцюгової реакції або експрес-тесту на визначення антигена коронавірусу SARS-CoV-2, яке проведене не більш як за 72 години до дня поїздки; або документа, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації; або документа, що підтверджує отримання однієї дози дводозної вакцини; або міжнародного, внутрішнього сертифіката чи іноземного сертифіката, що підтверджує вакцинацію від COVID-19 однією дозою дводозної вакцини (жовті сертифікати) або однією дозою однодозної вакцини чи двома дозами дводозної вакцини (зелені сертифікати), які включені Всесвітньою організацією охорони здоров`я до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях, негативний результат тестування методом полімеразної ланцюгової реакції або одужання особи від зазначеної хвороби, чинність якого підтверджена за допомогою Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія). Перевізник несе відповідальність за наявність у всіх пасажирів (крім осіб, які не досягли 18 років) документів, передбачених цим підпунктом.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 був пасажиром потягу № 69 сполученням Маріуполь-Львів, а зазначена вище правова норма стосується перевізників, суд вважає, що ОСОБА_1 не було порушено п.п 22 п.3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року.

Згідно з п.3-5 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року він містить ряд підпунктів, однак поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення не було конкретизовано який саме підпункт цієї норми прави було порушено ОСОБА_1 , що позбавляє суд встановити ознаки, які мають значення для правової кваліфікації за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Суд не вправі самостійно змінювати у супереч інтересам особи фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, з огляду на вказане, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , не може бути беззаперечним доказом її вини, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не впливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.44-3, ст.ст.247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Ю.М. Черваньова