Справа № 168/389/22
Провадження № 3/168/221/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 року смт. Стара Вижівка

Суддя Старовижівського районного суду Волинської області Малюта А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 072306 від 17 липня 2022 року, 17 липня 2022 року о 07 год. 00 хв. ОСОБА_1 на автодорозі М-19 в с.Буцинь Ковельського району Волинської області керував автомобілем «Фіат», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Чим порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України. За що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що вважає, що показник Драгера 0,22 проміле не є станом алкогольного сп`яніння, як це передбачено Конвенцією про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, де зазначено, що мінімальна межа вмісту алкоголю, для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг. на літр видихуваного повітря, що становить згідно таблиці перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і видихуваному повітрі 0,5 промілле. Просить закрити адміністративне провадження відносно нього на підставі статті 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 072306 від 18 липня 2022 року, результат тестування приладу Драгер від 22 липня 2022 року, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та диск із відеозаписом, беручи до уваги пояснення ОСОБА_1 , приходжу до наступних висновків.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Згідно із частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення їх в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 072306 від 17 липня 2022 року слідує, що 17 липня 2022 року о 07год. 00 хв. ОСОБА_1 на автодорозі М-19 в с.Буцинь Ковельського району Волинської області керував автомобілем «Фіат», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

За допомогою приладу Драгер в присутності двох свідків пройдено два тестування на алкоголь, результат яких показав 0,22 проміле в обох випадках.

Відповідно до вимог пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за статтею 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Тобто, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП є наявність одночасно двох умов: перебування особи в стані сп`яніння та керування нею в такому стані транспортним засобом.

Згідно вимог частини 2 статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Інших способів встановлення стану сп`яніння законодавством не передбачено.

Зокрема вимоги Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок), вказують, що первісний огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом в присутності двох свідків, результати такого огляду зазначаються в акті огляду, примірник якого вручається водію, а другий долучається до протоколу.

Відповідно до пункту 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У пункті 5 статті 8 Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, із змінами та доповненнями до Конвенції в Європейській угоді від 01 травня 1971 року, яка ратифікована Українською СРСР 25 квітня 1974 року, зазначено, що мінімальна межа вмісту алкоголю, для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр видихуваного повітря, що становить згідно таблиці перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і видихуваному повітрі 0,5 проміле.

Пунктом 7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, зазначено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові». В даній інструкції йдеться про показник 0,2 проміле алкоголю в крові, а досліджується рівень алкоголю у повітрі що видихається.

Тобто, жодного посилання в законодавстві України на допустиму чи не допустиму норму алкоголю у повітрі, що видихається немає.

В даній справі показник Драгера 0,22 % не перевищує максимальну норму в Конвенції, тобто 0,25 мг на літр видихуваного повітря, тому не є станом алкогольного сп`яніння як це передбачено пунктом 5 статті 8 Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, із змінами та доповненнями до Конвенції в Європейській угоді від 01 травня 1971 року, яка ратифікована Українською СРСР 25 квітня 1974 року.

Виходячи з положень частини1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суд з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» від 30 травня 2013 року та «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, є неприпустимим, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово наголошено, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином, беручи до уваги вищевказане суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю згідно вимог статті 247 КупАП.

На підставі наведеного та керуючись статтями 221, 247, 266, 284, 294 КпАП України,

суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. В. Малюта