Провадження № 33/801/616/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сичук М. М.
Доповідач: Медвецький С. К.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Медвецький С. К., розглянув апеляційні скарги ОСОБА_1 та адвоката Адамчука П. Б. на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 липня 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,2 грн.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що 23 травня 2022 року о 12:00 год по вул. Київська, 175 у м. Вінниці він керував транспортним засобом марки «BMW 320», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, не природна блідість обличчя, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, а відтак, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 та адвокат Адамчук П. Б., посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційних скарг мотивовані тим, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 автомобілем та зупинки автомобіля працівниками поліції. ОСОБА_1 не було роз`яснено права відповідно до ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Додані до справи відеозаписи є неповними (перервними), не доводять момент зупинки транспортного засобу.

Проаналізувавши наведені в апеляційних скаргах доводи, перевіривши матеріали справи та дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями частини 7 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Установлено, що 23 травня 2022 року о 12:00 год по вул. Київська, 175 у м. Вінниці ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW 320», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, не природна блідість обличчя, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі за змістом Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи слідує, що відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки зафіксована інспектором поліції Інною Шемчук, відповідно до положень ст. 266 КУпАП та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року.

DVD диск з відеозаписом є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом досліджено DVD диск з відеозаписом.

З наданого працівниками поліції відеозапису слідує, що під час спілкування працівників поліції з водієм, в останнього були виявлені типові зовнішні ознаки наркотичного сп`яніння. Водієві запропоновано пройти освідування на стан сп`яніння, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду.

Положеннями частини першої статті 130 КУпАП передбачено, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, тому апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, що зафіксовано технічними засобами відеозапису. Отже дії працівників поліції відповідають вимогам ст. 266 КУпАП.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції вірно встановив обставини вчинення правопорушення водієм ОСОБА_1 , надав належну оцінку доказам в їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан сп`яніння, визначеного КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Доводи апеляційних скарг про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом марки «BMW 320», державний номерний знак НОМЕР_1 , не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються відеозаписом, на якому ОСОБА_1 не заперечував, що керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції на контрольно-пропускному посту при в`їзді у місто Вінницю (17-30 секунда відеозапису).

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про протиправність дій працівників поліції під час зупинки транспортного засобу.

Так, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений на контрольно-пропускного посту при в`їзді у місто Вінницю (місце розташування поста - вул. Київська з прив`язкою до будівлі № 175 у м. Вінниці).

Зупинка транспортних засобів урегульована Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженим постановою КМУ від 29 грудня 2021 р. № 1456.

Відповідно до положень п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в установленому Законом порядку дії працівників поліції не оскаржував та протиправність дій працівників поліції не довів.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 23 травня 2022 року слідує, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Із зазначеним протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений, його копію отримав, що засвідчив своїм особистим підписом, а тому твердження сторони захисту з цього приводу не заслуговують на увагу.

Також ОСОБА_1 було роз`яснено, що справа про адміністративне правопорушення буде розглядатися Вінницьким міським судом Вінницької області. При цьому правопорушнику було роз`яснено, що клопотання з приводу розгляду цієї справи він може заявляти у судовому засіданні.

Доводи захисника Адамчука П. Б. про те, що відеозапис не безперервний не заслуговують на увагу, оскільки відеозаписом зафіксовані всі необхідні складові для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як то: керування транспортним засобом та відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції фактично не здійснював розгляду справи та не заслухав його пояснення є безпідставними, оскільки нічим не підтвердженні.

Судовий розгляд будь-якого судового провадження закінчується ухваленням судового рішення.

Європейський суд з прав людини у рішеннях по справі «Скопелліті проти Італії» від 23 листопада 1993 року та у справі «Папахелас проти Греції» від 25 березня 1999 року вказав: «для цілей статті 6 Конвенції провадження розпочинається з часу надходження заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи, або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (рішення).

ОСОБА_1 було забезпечено можливість дати пояснення по суті вчиненого правопорушення під час апеляційного розгляду справи.

Заявник та його адвокат у суді апеляційної інстанції не переконали суд у відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційні скарги не містять доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Інші обставини на які посилається заявник та його адвокат, зводяться до незгоди з ухваленим судовим рішенням та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Наявні в матеріалах справи докази підтверджують правильність висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно.

Ураховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість застосування до нього адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її слід залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та адвоката Адамчука П. Б. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду С. К. Медвецький