Справа № 282/322/22
Провадження № 3/282/185/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 р.

смт. Любар

Суддя Любарського районного суду Житомирської області Носач В.М., за участю ОСОБА_1 , адвоката Кравця М.А., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №396401 від 24.04.2022 зазначено, що 24.04.2022 о 22 год. 55 хв., в смт.Любар по вул.Перемоги, Житомирського району Житомирської області, гр. ОСОБА_1 керував т/з в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія за допомогою алкотестеру Драгер, проба позитивна 1,12%. Через деякий час на вимогу водія було проведено огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку у Любарській ЦРЛ у лікаря нарколога. Згідно висновку лікаря нарколога, водій перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав та пояснив, що у вказаний в протоколі день та час автомобілем не керував, а ним керував ОСОБА_2 . ОСОБА_1 вказав, що того дня він отримав травму брови і ОСОБА_2 завіз його до Любарської ЦРЛ де йому зашили брову. Повертаючись назад, автомобіль поламався та вони зупинились на узбіччі дороги. Тоді він сів за кермо автомобіля і намагався його завести, оскільки краще знає власний автомобіль. В цей час до них під`їхали працівники поліції на службовому автомобілі, які не з`ясувавши хто до цього керував автомобілем, запропонували йому, так як він сидів за кермом, пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився, оскільки події відбувались під час дії комендантської години. ОСОБА_1 наголосив, що працівники поліції автомобіль не зупиняли, автомобілем він не керував, а тому просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Кравець М.А. просив закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення з підстав, наведених в поданому клопотанні.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що в той день ОСОБА_1 отримав травму брови і він на автомобілі ОСОБА_1 завіз останнього до лікарні щоб зашити брову. Повертаючись з лікарні, автомобіль, яким він керував, зламався і він зупинився. Вони почали лагодити його. В цей час до них під`їхали працівники поліції, які запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився. Додав, що автомобіль стояв і працівники поліції його не зупиняли.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 будучи допитаними в судовому засіданні, своїми показами повністю підтвердили надані пояснення свідком ОСОБА_2 та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У відповідності до ст.256 КпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно зі ст.245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.252 КпАП України, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КпАП України, відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає особа, яка безпосередньо керує транспортним засобом.

Разом з тим, під час перегляду в ході судового засідання відеозапису з нагрудної відеокамери працівників поліції, що міститься в матеріалах справи, не підтверджується факт керування ОСОБА_1 автомобілем, а разом із тим і факт зупинки даного автомобіля поліцейським. Так, відеозапис розпочинається з того, що працівник поліції спілкується з особою, яка сиділа на пасажирському сидінні автомобіля. Разом з тим, ні під час спілкування з ОСОБА_1 , ні під час оформлення адміністративних матеріалів, працівник поліції не вказував на причини зупинки автомобіля, а ОСОБА_1 не підтверджував факту ним керування.

Таким чином, поданими до суду матеріалами не спростовано пояснення ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які вказали, що в зазначений у протоколі час автомобілем керував не ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 , та те, що працівники поліції не зупиняли їхній автомобіль. Таким чином, у суду відсутні підстави для сумніву у правдивості їх пояснень.

Протокол про адміністративне правопорушення, який було складено щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України, сам по собі, без належної його перевірки, не може бути безспірними доказом винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Частина 1 ст.7 КпАП України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України правопорушник не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення, а відповідно до ч.3 цієї ж статті, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю, оскільки відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.245, 247, 268, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого вказаною статтею.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.М. Носач