Справа № 355/1927/21
Провадження № 3/355/279/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року

Суддя Баришівського районного суду Київської області Червонописький В.С., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління Патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого ФОП « ОСОБА_2 » водієм, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №292519 ОСОБА_1 26.11.2021 року о 08:10 годині по вул. Центральна, 53 селища Баришівка Броварського району Київської області, надавав послуги по перевезенню 10 пасажирів на транспортному засобі IVEKO реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 за маршрутом регулярних спеціальних перевезень (підвоз працівників до місця роботи) без договору укладеного між замовником послуг та перевізником, чим порушив вимоги ст. 39 «Про автомобільний транспорт», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, пояснивши що він працює водієм ФОП « ОСОБА_2 ». Під час перевірки документів надав копію ліцензії на перевезення пасажирів та інші документи, про відсутність договору про надання транспортного обслуговування не знав. Водночас надав суду копію договору про надання послуг транспортного обслуговування №06/01/2021-1від 06.01.2021 року між ФОП « ОСОБА_2 » та ТОВ «УІФК-АГРО», копію ліцензії про надання послуг перевезення пасажирів і небезпечних вантажів автомобільним транспортом ФОП « ОСОБА_2 ».

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи про притягнення конкретної особи до адміністративної відповідальності, саме протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ є предметом дослідження та оцінки суддею в судовому засіданні при розгляді справи по суті (ст. 279 КУпАП).

Стаття 256 КУпАП визначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Слід зазначити, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом його вчинення. Такий протокол по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду вже зафіксованого правопорушення.

Необхідно зауважити, що порядок збору та процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених законом, При цьому слід враховувати, що у справі цей протокол є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ - акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху на всій території України (ст.ст. 254, 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

У протоколі, що надійшов до суду, не викладена суть правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення, а також це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Адміністративна відповідальність за ст.164 КУпАП наступає за: провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання; або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Слід відзначити, що закон передбачає отримання ліцензії на здійснення послуг з перевезення пасажирів суб`єктами господарювання.

Тобто, з вищевказаного вбачається, що адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 164 КУпАП настає для суб`єктів господарювання, а не для будь-яких інших осіб.

Ліцензія на право надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів автомобільним транспортом видана на ім`я ФОП « ОСОБА_2 ».

Як вбачається зі ст. 39 «Про автомобільний транспорт», для водія автобуса необхідними документами для регулярних пасажирських перевезень є - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень).

Під час складання протоколу поліцейськими, ОСОБА_1 були надані всі необхідні документи, що дозволяють водію здійснювати перевезення пасажирів.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 , не може відповідати за організацію господарювання особи, у якої він працює водієм автотранспортного засобу у ФОП « ОСОБА_2 ».

Інших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення матеріали справи не містять, в тому числі відсутні відео - та фото - докази.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Враховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини порушника слід тлумачити на його користь, прихожу до висновку, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, не підтверджуються доказами, отже і протокол про адміністративне правопорушення не можна визнати доказом вини останнього у розумінні ст. 251 КУпАП.

Таким чином, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП в діях ОСОБА_1 відсутній.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження за справою про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1, ч. 7 ст. 283 КУпАП судовий збір у випадку закриття провадження у справі не стягується, відноситься за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 164, 221, 247, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя В.Червонописький