Справа № 149/951/22
Провадження № 33/801/607/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Павлюк О. О.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В.В., з участю секретаря судового засідання Олійник Г.Є., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22 червня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 85 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн без конфіскації незаконно добутих водних живих ресурсів та знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

У постанові суду зазначено, що 30.04.2022 о 20:30 год. на р. Снивода поблизу с. Чернятинці Хмільницького району Вінницької області ОСОБА_1 проводив вилов риби заборонним сітним знаряддям лову "сітка з жилки" 1 шт., в результаті чого виловив рибу ( карась - 1 екз., плітка - 32 екз.) загальною вагою 2,2 кг та вартістю 110,00 грн, чим спричинив збитки рибному господарству на суму 51 629 грн, за що відповідальність передбачена частиною четвертою статті 85 КУпАП.

При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що наявність складу адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_1 підтверджуються доказами, що містяться у матеріалах справи.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22 червня 2022 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі зазначено, що судом першої інстанції не надано належної оцінки поясненням гр. ОСОБА_1 , який повідомив, що жодного відношення до вилову риби не мав, при цьому знаряддя і засоби вчинення правопорушення останньому не належать.

Також, в обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що матеріали справи не містять будь яких доказів на підтвердження вилову ОСОБА_1 риби, зокрема, фото-, відеозйомки.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній підстав, а також надали відповідні пояснення.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, доводи його захисника, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд прийшов до таких висновків.

Згідно вимог статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. (ст. 252 КУпАП).

В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №000276 від 30.04.2022, 30.04.2022 о 20:30 год. на р. Снивода поблизу с. Чернятинці Хмільницького району Вінницької області ОСОБА_1 проводив вилов риби заборонним сітним знаряддям лову "сітка з жилки" 1 шт., в результаті чого виловив рибу ( карась - 1 екз., плітка - 32 екз.) загальною вагою 2,2 кг, чим спричинив збитки рибному господарству на суму 51 629 грн, що є порушенням пункту 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, ст.ст. 27, 52-1 ЗУ «Про тваринний світ», за що відповідальність передбачена частиною четвертою статті 85 КУпАП.

Зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 будь яких зауважень чи заперечень не висловив, від підпису протоколу відмовився.

Статтею 63 «Закону України «Про тваринний світ» встановлено відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, а саме адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.

У пункті 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства (затверджений наказом Державного комітету рибного господарства України 15.02.99 №19) забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм.

Пункт 6.1. Правил любительського і спортивного рибальства встановлює, що особи, винні в порушенні цих Правил рибальства, несуть відповідальність у встановленому законодавством порядку.

Частиною четвертою статті 85 КУпАП визначено, що грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову) - тягне за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих водних живих ресурсів чи без такої і на посадових осіб - від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих водних живих ресурсів чи без такої.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення №000276 від 30.04.2022; описом-оцінкою; квитанцією про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справі про адміністративні правопорушення №84; розрахунком матеріальної шкоди, рапортом державного інспектора, фотознімком та іншими матеріалами справи.

Відповідно до пункту 2.1. розділу 2 «Інструкції з оформлення органами рибоохорони матеріалів про адміністративне правопорушення затвердженої наказом Міністерства аграрної політики України 09.04.2003 №101» (далі за змістом - Інструкція), при вчиненні громадянами правопорушень уповноважені на те посадові особи органів рибоохорони згідно із ст. 255 КУпАП складають протокол про адміністративне правопорушення (далі - протокол ) згідно з додатком 1.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У пункті 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 278 КУпАП, за змістом якого орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з частиною четвертою статті 256 КУпАП при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Положення пункту 2.8. розділу 2 Інструкції, встановлюють, що протокол підписується особою, яка його склала, порушником і свідками, якщо вони є. У разі відмови порушника підписати протокол у ньому робиться запис про це, який засвідчується підписом особи, яка склала протокол, та іншими особами, які брали участь у виявленні правопорушення. Порушник має право додати до протоколу пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви відмови від підпису.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, від надання пояснень відмовився, про що зазначено у протоколі та засвідчено двома свідками, зауважень щодо порушень державним інспектором законодавства при складанні протоколу за ч. 4 ст. 85 КУпАП не зазначив.

Державним інспектором протокол про адміністративне правопорушення №000276 від 30.04.2022 стосовно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та положенням Інструкції з оформлення органами рибоохорони матеріалів про адміністративне правопорушення.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони інспектора або свідків було необ`єктивне ставлення. Будь - яких доказів про порушення законодавства інспектором (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 суду не надав.

Таким чином, як у суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання необ`єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 85 КУпАП.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 у судовому засіданні повідомив, що окрім протоколу за частиною четвертою статті 85 КУпАП, в той же день на нього також було складено протокол за вчинення хуліганських дій по відношенню до працівників рибохорони та було накладено стягнення у вигляді штрафу, який він оплатив.

Доводи скаржника про те, що знаряддя і засоби вчинення правопорушення йому не належать, а відтак відсутні підстави вважати, що правопорушення було вчинено саме ним, є безпідставними, оскільки факт відсутності доказів належності знарядь вчинення правопорушення особі, яка його вчинила, не може свідчити про відсутність в його діях складу інкримінованого правопорушення.

Питання чи є знаряддя і засоби вчинення правопорушення приватною власністю особи, яка його вчинила має значення лише при накладенні адміністративного стягнення за частиною четвертою статті 85 КУпАП, оскільки санкцією вказаної статті передбачено їх конфіскацію лише у випадку належності вказаних речей саме особі правопорушника.

Інші обставини, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 85 КУпАП в діях ОСОБА_1 при апеляційному перегляді не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених районним судом обставин події.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції на виконання вимог статті 245 КУпАП у повній мірі дослідив усі докази в їх сукупності, надав їм правильну правову оцінку, а відтак дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого, частиною четвертою статті 85 КУпАП.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за частиною четвертою статті 85 КУпАП кваліфіковані правильно, тому твердження скаржника про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 85 КУпАП, є надуманими та безпідставними.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції частиною четвертою статті 85 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 гривень без конфіскації незаконно добутих водних живих ресурсів та знарядь і засобів вчинення правопорушення, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 280, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В. В. Оніщук