Справа № 458/398/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2022 м. Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І., розглянувши матеріали, які надійшли від командира 2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_3 підполковника Зралко О.О. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянин України, уродженець с. Гостів Тлумацький район Івано-Франківська область, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , розлучений, має на утриманні 4 дітей - ОСОБА_2 , 2014 року народження, ОСОБА_1 , 2016 року народження, ОСОБА_3 , 2019 року народження, ОСОБА_4 , 2019 року народження, не є особою з інвалідністю, в/ч НОМЕР_3, стрілець 2 відділення 3 взводу 2 роти 2 батальйону, старший солдат, протягом року притягувався до адміністративної відповідальності згідно постанови Турківського районного суду Львівської області від 24.06.2022 року, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.07.2022 року у провадження судді Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І. передана справа №458/398/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Згідно вимог ст. 278 КУпАП справа про військове адміністративне правопорушення підвідомча Турківському районному суду Львівської області. Відповідно до ст. 221 КУпАП судді районних судів розглядають справи про військові адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-10 - 172-20 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 192 від 08.07.2022 року, складеного командиром 2 батальйону військової частини НОМЕР_3, підполковником ОСОБА_5 вбачається, що 07.07.2022 року близько 22.00 старший солдат ОСОБА_1 перебував на службі в стані алкогольного сп`яніння, в нього була порушена координація рухів, почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Від медичного освідчення щодо стану алкогольного сп`яніння старший солдат ОСОБА_1 відмовився. Це підтверджують начальник штабу - перший заступник командира 2 батальйону капітан ОСОБА_6 , заступник командира 2 батальйону з МПЗ майор ОСОБА_9, командир 2 роти капітан ОСОБА_7 , заступник командира 2 роти з МПЗ лейтенант ОСОБА_8 , чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення, в тому числі, передбачене ст. 172-20 КУпАП розглядається судом протягом доби.

У судове засідання в день поступлення матеріалів ОСОБА_1 прибув.

З метою недопущення затягування і відкладення судового розгляду на строк, який перевищує строк розгляду справи встановлений законом, враховуючи практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків є правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; характер процесу та його значення для заявника (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Окрім цього, як зазначив ЄСПЛ у справі "Каракуця проти України" (заява N 18986/06; п.57) Суд неодноразово визначав, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (Teuschler v. Germany, N 47636/99; Sukhorubchenko v. Russia, N 69315/01, § 48; Gurzhyy v. Ukraine, N 326/03.)

Судом при розгляді даної справи враховано позицію Верховного Суду відображену в п.34 постанови від 12.03.2019 року по справі №910/9836/18 де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Заяви (клопотання) учасників справи.

В судове засідання ОСОБА_1 прибув. Через канцелярію суду не надходило будь-яких заяв або клопотань.

Виклад позиції сторони по справі.

У судовоме засідання ОСОБА_1 прибув, зі складеним протоколом відносно нього не згідний, пояснив, що він є військовослужбовцем, спиртні напої 07.07.2022 року не вживав, був тверезий, не перебував на службі в стані алкогольного сп`яніння, в нього не була порушена координація рухів, не було почервоніння обличчя, не було запаху алкоголю з порожнини рота. Відомо, що освідчення щодо стану алкогольного сп`яніння мають право проводити медичні працівники. 07.07.2022 року був доставлений в Турківську центральну міську лікарню для медичного освідчення щодо стану алкогольного сп`яніння, проте від медичного освідчення щодо стану алкогольного сп`яніння відмовився, оскільки вважав, що такий огляд повинен проводитися в присутності двох свідків, так як його звинувачують в тому, чого він не вчиняв - у вживанні спиртних напоїв і перебуванні в стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали адміністративної справи стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що відсутні обставини, що виключають розгляд справи (ст. 247 КУпАП), оскільки складений протокол про військове адміністративне правопорушення та інші матеріали свідчать про подію та склад адміністративного правопорушення, про осудність особи, яка вчинила протиправну дію, вчинення дій собою не в стані крайньої необхідності, на момент розгляду справи не закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

З наявних документів вбачається, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, старшим солдатом, і перебуває на військовій службі в Збройних Силах України, а отже така особа є суб`єктом адміністративної відповідальності.

07.07.2022 року командиром 2 батальйону військової частини НОМЕР_3, підполковником ОСОБА_5 встановлено, що старший солдат ОСОБА_1 перебуває в зоні територіальної оборони № 3 на об`єкті охорони за № 23 Львівська область с. Стоділка, і 07.07.2022 року близько 22.00 старший солдат ОСОБА_1 перебував на службі в стані алкогольного сп`яніння, в нього була порушена координація рухів, почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Від медичного освідчення щодо стану алкогольного сп`яніння старший солдат ОСОБА_1 відмовився. Це підтверджують начальник штабу - перший заступник командира 2 батальйону капітан ОСОБА_6 , заступник командира 2 батальйону з МПЗ майор ОСОБА_9 , командир 2 роти капітан ОСОБА_7 , заступник командира 2 роти з МПЗ лейтенант ОСОБА_8 , чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

З приводу виявленого порушення було складено протокол про адміністративне правопорушення № 192 від 08.07.2022 року за відмову військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Складений з приводу виявленого адміністративного правопорушення протокол про адміністративне правопорушення порушник не підписав, свою провину не визнав.

ОСОБА_1 за фактом виявленого порушення в протоколі про військове адміністративне правопорушення письмових чи визнавальних пояснень не надав, вину не визнав.

Відтак, вбачаючи в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, уповноваженою державою особою складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано виявлені факти.

Суд вважає, що виявлені факти відображають об`єкт суспільних відносин в сфері військової дисципліни, оскільки об`єктивна сторона такого правопорушення полягає у розпиванні алкогольних напоїв військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час виконання обов`язків військової служби, у відмові військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Обов`язок щодо збирання доказів, в силу вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП доводиться в повному обсязі і підтверджується наступними доказами.

Старший солдат ОСОБА_1 проходить військову службу у Збройних Силах України, та займає посаду стрільця, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 .

Згідно наказу командира військової частини солдат ОСОБА_1 призначений до військової частини НОМЕР_3 відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом стрільцем 2 відділення охорони 3 взводу охорони 2 роти охорони 2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_3, АДРЕСА_3.

Будучи військовим, ОСОБА_1 відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України і перебуваючи на території військової частини був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, зразково виконувати свої службові обов`язки, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби. Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Протоколом про адміністративне правопорушення № 192 від 08.07.2022 року вбачається, що 07.07.2022 року близько 22.00 старший солдат ОСОБА_1 перебував на службі в стані алкогольного сп`яніння, в нього була порушена координація рухів, почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Від медичного освідчення щодо стану алкогольного сп`яніння старший солдат ОСОБА_1 відмовився. Це підтверджують начальник штабу - перший заступник командира 2 батальйону капітан ОСОБА_6 , заступник командира 2 батальйону з МПЗ майор ОСОБА_9 , командир 2 роти капітан ОСОБА_7 , заступник командира 2 роти з МПЗ лейтенант ОСОБА_8 , чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення, який складений уповноваженою державою особою і дії такої посадової особи, що його складала в порядку, передбаченому чинним законодавством, не оскаржувався. Протокол не містить жодних зауважень з боку правопорушника. Відтак, з урахуванням викладеного, суд приймає протокол про адміністративне правопорушення № 192 від 08.07.2022 року як належний і допустимий доказ.

Від добровільного проходження медичного огляду старший солдат ОСОБА_1 відмовився, про що свідчать письмові рапорти: начальника штабу - першого заступника командира 2 батальйону капітана ОСОБА_6 , заступника командира 2 батальйону з МПЗ майора ОСОБА_9 , командира 2 роти капітана ОСОБА_7 , заступника командира 2 роти з МПЗ лейтенанта ОСОБА_8 та поясненням військовослужбовців ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 08.07.2022 року.

З рапортів начальника штабу - першого заступника командира 2 батальйону капітана ОСОБА_6 , заступника командира 2 батальйону з МПЗ майора ОСОБА_9 , командира 2 роти капітана ОСОБА_7 , заступника командира 2 роти з МПЗ лейтенанта ОСОБА_8 вбачається, що по зовнішніх ознаках у ОСОБА_1 була виявлена підозра на те, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки в нього була порушена координація рухів, почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Для перевірки стану алкогольного сп`яніння було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проте така особа відмовилася від такого огляду.

Поясненням військовослужбовців ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтверджено факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також дачі пояснень щодо свого перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Провина також підтверджується поясненням ОСОБА_1 , яке було надане ним в судовому засіданні в тій частині, що він в дійсності будучи доставленим в медичний заклад, відмовимвся від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Провина ОСОБА_1 також підтверджується допитаним в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_9 , який підтвердив, що стосовно ОСОБА_1 по зовнішніх ознаках було виявлено підозру у перебуванні його в стані алкогольного сп`яніння, з приводу чого, з метою перевірки факту перебування або спростування факту перебування в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 було доставлений в медичну установу, де він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991 року особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Так, відповідно до Указу Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію» затвердженого Законом України від 1.03.2014 року № 1126-VІ, в Україні оголошено часткову мобілізацію, отже з того часу настав особливий період, який триває по теперішній час.

Згідно постанови Верховного Суду України від 30.05.2018 (справа № 521/12726/16-ц), в Україні особливий період розпочався 18.03.2014 року і триває по теперішній час.

Обставинами (умовами), що визначають момент настання особливого періоду є: оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової), або доведення такого рішення до виконавців стосовно прихованої мобілізації, або момент ведення воєнного стану в Україні чи окремих її місцевостях. Таким чином, часткова мобілізація, яка оголошувалася Указами Президента України є складовою частиною особливого періоду.

Виходячи із вищевикладеного вбачається, що особливий період охоплює собою мобілізацію, воєнний час, частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, і на теперішній час не завершився.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає наступні склади адміністративного правопорушення: 1) розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів; 2) поява військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння; 3) виконання військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння; 4) відмова військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Отже вчинення особою хоча би одного з вищевказаних діянь є грубим порушенням та тягне за собою передбачену законом адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

З аналізу приписів норм даної статті передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Таким чином, дії ОСОБА_1 , які полягають в тому, що він, будучи військовослужбовцем, відмовився під час проходження служби від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння, вчинені в умовах особливого періоду, що є порушенням, та утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, з аналізу наведених вище норм законодавчих та підзаконних нормативно-правових актів, в сукупності доказів вбачається, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме відмова військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду, така особа винна у вчиненні виявленого правопорушення, підлягає адміністративній відповідальності, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

За таких обставин, беручи до уваги те, що за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, тому всебічно, повно, об`єктивно дослідивши всі обставини справи, суд дійшов висновку про достовірність та достатність доказів для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП і вважає, що в його діях є склад цього правопорушення.

У відповідності до ст.ст. 34, 35 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено. Також обставини, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Судом при вирішенні даної справи прийнято до уваги те, що відсутні обставини, що пом`якшують покарання оскільки, особа, відносно якої складено протокол про військове адміністративне правопорушення, не надавши критичну оцінку своїй протиправній поведінці через визнання вини і готовність нести відповідальність, не активно, не за власною ініціативою сприяв розкриттю правопорушення.

Судом також враховано як відсутність обставини, яка пом`якшує покарання це щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю правопорушення, оскільки така обставина характеризує знижений ступінь суспільної небезпеки особи та вчиненого ним діяння, слугують критерієм індивідуалізації покарання.

Формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого правопорушення. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого правопорушення, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах справи про адміністративне правопорушення. Зважаючи на вказане, в діях ОСОБА_1 не проявилося щире каяття.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст.ст.33-35 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності притягується повторно, вдруге, оскільки постановою від 24.06.2022 року був визнаний винним за аналогічне правопорушення, ступеня його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, відсутність підстав для застосування іншого адміністративного стягнення, ніж передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, майнової шкоди не заподіяно, а також те, що дії винної особи підривають авторитет військовослужбовця, суд приходить до висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті.

При обранні саме такого адміністративного стягнення судом враховано те, що дії ОСОБА_1 носять характер повторності, що означає вчинення вдруге і більше разів такого ж самого, ідентичного за своєю кваліфікацією правопорушення і такий вид повторності є повторністю тотожних правопорушень.

Стосовно стягнення судового збору.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, розмір і порядок сплати, якого встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (зі змінами), особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який станом на 01.01.2022 року становить 2481,00 грн. З 01.01.2022 року цей розмір судового збору становить 496,20 грн (2481 х 0,2 = 496,20).

Керуючись ст. 40-1, ч. 3 ст. 172-20, ст. ст.221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 10 (десять)діб.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця та зареєстрованого на проживання у АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір за ухвалення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (код отримувача 37993783, рахунок №UA0026001, назва отримувача: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код ЄДРПОУ суду 02886806, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)) у розмірі 496,20 грн.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Турківський районний суд Львівської області прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя Р. І. Ференц