Справа № 199/2705/22
ПОСТАНОВА

іменем України

06.07.2022 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого як фізична особа-підприємець, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю: ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13.05.2022 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слідує, що 13.05.2022 о 23:00 годині водій ОСОБА_1 в місті Дніпрі на пр. Слобожанський, 31-Д керував транспортним засобом «ВАЗ 21703», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав. Зазначив про те, що 13.05.2022 о 23:00 годині він не керував транспортним засобом «ВАЗ 21703», н.з. НОМЕР_1 , оскільки автомобіль було припарковано на стоянці. Він підійшов до автомобіля, відкрив його, щоб зарядити свій мобільний телефон. В цей момент до нього підійшли працівники поліції. Він не заперечує, що перебував в стані алкогольного сп`яніння, проте заперечує, що він, начебто, керував автомобілем. Під час спілкування між ним та поліцейським відбувся конфлікт, оскільки поліцейський вдарив його, після чого він був затриманий та складений адміністративний матеріал.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, до суду надійшла справа, до якої долучені: протокол про адміністративне правопорушення; відеозапис з бодікамери поліцейських; рапорт працівника поліції; протокол про адміністративне затримання.

Досліджуючи відеозаписи з бодікамери поліцейських, встановлено, що ОСОБА_1 перебуває поряд з двома чоловіками на узбіччі дороги та заперечує те, що він керував автомобілем «ВАЗ 21703», н.з. НОМЕР_1 , зазначаючи про те, що один з поліцейських вдарив його.

При цьому, відеозапис з бодікамери поліцейських не містить фіксації руху автомобіля «ВАЗ 21703», н.з. НОМЕР_1 , не містить фіксації зупинки поліцейськими вказаного автомобіля під керуванням саме ОСОБА_1 або того, що за кермом вказаного автомобіля, який вже зупинив свій рух чи був припаркований, перебував би саме ОСОБА_1 .

Двоє свідків відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції не залучалися.

Таким чином, висновок поліцейських, викладений в протоколі про адміністративне правопорушення, про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом жодними доказами по справі не підтверджений.

Отже пояснення ОСОБА_1 щодо того, що він не керував автомобілем матеріалами справи не спростовані.

Для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись, на що звертав свою увагу Пленум Верховного Суду України в п. 27 Постанови від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази не підтверджують факт руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Оскільки допустимими доказами не доведено того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21703», н.з. НОМЕР_1 , а п. 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції лише водія, яким, відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, є особа, яка керує транспортним засобом, відповідно підстав для пропонування пройти ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, як і для складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не було, приймаючи до уваги те, що власник або володілець транспортного засобу не повинен проходити огляд на стан сп`яніння доти, доки він не почав рух на транспортному засобі, тобто доки не набув статусу водія цього транспортного засобу.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не підтверджений допустимими доказами.

Враховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини в рішеннях по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказував, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, результат дослідження та оцінки доказів надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи поза розумним сумнівом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , а тому, зважаючи на вимоги ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко