Справа № 339/189/22
Провадження № 33/4808/654/22
Категорія ч.1 ст.173-2 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Сметанюк В. Б.
Суддя-доповідач Кукурудз
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Кобилинець Т.В., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , на постанову судді Болехівського міського суду від 03 жовтня 2022 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Болехівського міського суду від 03 жовтня 2022 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

За постановою суду, ОСОБА_1 01 липня 2022 року близько 15:00 год. в приміщенні КНП «Болехівська центральна міська лікарня», вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 , в ході якого ображала його нецензурною лайкою та нанесла один удар в область обличчя, внаслідок чого могла бути завдана шкода його фізичному та психічному здоров`ю, чим вчинила дії передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 вважає, що постанова суду щодо ОСОБА_1 є незаконною та такою, що прийнята без повного, всебічного та об`єктивного вивчення обставин справи. Судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вказує, що суддя Болехівського міського суду передчасно закрив провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, не встановивши при цьому обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 цього Кодексу та винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні.

Просить постанову судді Болехівського міського суду від 03.10.2022 року щодо ОСОБА_1 скасувати та постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає оскаржувану постанову судді незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи та через порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню в частині встановлення її невинуватості, оскільки на думку апелянта наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі.

Вказує, що у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення вказано, що потерпілому шкоду не заподіяно, однак такі дані не узгоджуються із диспозицією ч.1 ст. 173-2 КУпАП, при цьому в іншій графі зазначено, що могла бути завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю, тобто протокол було складено на припущенні можливої шкоди, яка в подальшому не була підтверджена ні фізична на психологічна шкода.

В матеріалах справи окрім протоколу відсутні будь-які докази, які б вказували на вчинення нею інкримінованого адміністративного правопорушення, при цьому відсутні свідки.

Разом з тим, у протоколі про адмінправопорушення не вказано форму вини та не вказано, які наслідки настали або могли настати для потерпілого внаслідок дій останнього.

В матеріалах справи відсутні достеменні відомості, які б свідчили про вчинення домашнього насильства, а конфлікт, який виник між нею та колишнім чоловіком, носить насильницький характер щодо неї з боку потерпілого. Більше того, у письмових пояснення потерпілий вказує, що мав місце саме конфлікт.

Просить оскаржувану постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В поданому клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 вказує, що постанова судді Болехівського міського суду від 03.10.2022 року було їй вручено в день її прийняття, а згідно витягу із відстеження поштової кореспонденції, нею було надіслано апеляційну скаргу 13.10.2022 року, тобто в межах встановленого законом строку.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_2 підлягає до задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Щодо поданого клопотання ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає, що строк на апеляційне оскарження даної постанови слід поновити, так як він пропущений з поважних причин.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Доводи потерпілого ОСОБА_2 наведені в апеляційній скарзі про те, що суддя першої інстанції при винесенні постанови безпідставно закрив провадження, не встановлюючи при цьому винуватість чи невинуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обґрунтованими.

Апеляційний суд, перевіряючи у межах доводів поданої апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, виходить з наступного.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови видно, що суд першої інстанції закрив провадження у справі щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, на підставі п.7 ч.1 ст. 247 цього ж Кодексу у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Разом з тим, суддею першої інстанції цих вимог закону дотримано не було.

Із матеріалів справи вбачається, щодо ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого остання 01 липня 2022 року близько 15:00 години в приміщенні КНП «Болехівська центральна міська лікарня», вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 , в ході якого ображала його нецензурною лайкою та нанесла один удар в область обличчя, внаслідок чого могла бути завдана шкода його фізичному та психічному здоров`ю.

Однак суддя першої інстанції за результатом розгляду справи за вказаним протоколом, не встановивши наявності чи відсутності вини ОСОБА_1 , дійшов висновку про закриття справи на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП. Проте, з таким висновком суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погодитись не може, так як він не відповідає вимогам закону, оскільки судом не встановлено фактичних обставин справи, а саме винуватість чи невинуватість ОСОБА_1 .

Апеляційний суд приходить до висновку, що в матеріалах провадження достатньо фактичних даних, які поза розумним сумнівом свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП, а саме даними які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1), протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.07.2022 року (а.с. 3), а також письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 (а.с.4).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про невинуватість в інкримінованому їй адміністративному правопорушенні, а також у зв`язку із невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, є необґрунтованими, виходячи із такого.

Диспозицією ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачено вчинення насильства у сім`ї, у різних формах: застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право тощо, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Частиною 2 статті 3 цього ж Закону визначено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на подружжя; колишнє подружжя; наречені; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); рідні брати і сестри; інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

В протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (далі - Інструкція), в графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за якою складено протокол.

Аналізуючи забрані докази, апеляційний суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки вона 01 липня 2022 року близько 15:00 год. в приміщенні КНП «Болехівська центральна міська лікарня», вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 , в ході якого ображала його нецензурною лайкою та нанесла один удар в область обличчя, внаслідок чого могла бути завдана шкода його фізичному та психічному здоров`ю.

Відповідно до норм діючого законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу. ОСОБА_1 , ознайомилась зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та отримала його копію, про що свідчить її особистий підпис та письмові пояснення у відповідній графі протоколу.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Відповідно до вказаного протоколу, при його складанні ОСОБА_1 роз`яснювалися її права та обов`язки, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить її особистий підпис.

Таким чином, вважаю, що в матеріалах справи досліджено достатньо доказів, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, які є належними, достатніми та допустимими і сумнівів в їх достовірності не викликають.

Апеляційний суд звертає увагу і на те, що під час розгляду справи в суді були створені всі необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків у досліджені усіх доказів.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не встановивши фактичних обставин справи, передчасно закрив провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі ст.38 КУпАП, у зв`язку з чим оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови.

Згідно положень п.3 ч.8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вчинила адмінправопорушення 01.07.2022 року, однак, на час апеляційного розгляду строки накладення на неї адміністративного стягнення, які встановлені ст.38 КУпАП, сплили.

Із урахуванням встановленого, постанову судді щодо ОСОБА_1 необхідно скасувати як незаконну та постановити нову, якою визнати її винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, однак провадження в цій справі слід закрити з підстав, передбачених п.7 ч.1 ст.247 цього Кодексу, тобто у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч.2 ст.38 названого Кодексу.

За таких обставин, апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_2 підлягає до задоволення, а апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 376 КПК України, ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 задовольнити, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Скасувати постанову судді Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_1 та постановити нову, якою визнати її винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі ст.38 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, відповідно до положень п.7 ч.1 ст.247 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Б.І. Кукурудз