Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/119/22
Провадження № 3/723/669/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м.Сторожинець

Суддя Сторожинецького районного суду Чернівецької області Пташник А.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу прикордонної служби «Красноїльськ» Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 орган, що видав 7323 від 01.04.2019 року, непрацюючого, за ст. 204-1 ч.1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

02.01.2022 року о 19 год. 00 хв., громадянин ОСОБА_1 , у складі групи осіб спільно з громадянином ОСОБА_2 був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» на напрямку 801 прикордонного знаку, на відстані 1000 метрів від лінії державного кордону, що на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Нижні Петрівці» відділу прикордонної служби «Красноїльськ», що знаходиться на території Чудейської ОТГ Чернівецького району Чернівецької області за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 19,12 Закону України «Про державний кордон України», відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

В суд ОСОБА_1 не з`явився. Його захисник Роговський В. П. направив до суду клопотання про закриття провадження у справі. У клопотанні вказував на те, що у матеріалах справи відсутні докази спроби незаконного перетинання кордону з України в Румунію чи наявність умислу на такий перетин у ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши клопотання приходжу до наступного.

Відповідно ч.1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1), а завданнями провадження є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч. 1-3 ст. 7 КУпАП).

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 204-1 КУпАП настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктом даного адміністративного прорушення є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про Державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Згідно ст. 12 вказаного Закону, пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України. Відповідно до міжнародних договорів України Кабінетом Міністрів України може бути встановлено спрощений порядок пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів через державний кордон України.

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо (ч.1 ст. 251 КУпАП), а обов`язок щодо їх (доказів) збирання покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених законом (ч.2 ст. 251, ст. 255 КУпАП).

ОСОБА_1 є мешканцем смт. Красноїльск, при оформленні протоколу затримання мав при собі паспорт громадянина України, знаходився на території Чудейської громади на відстані 1000 м від лінії державного кордону України, будь-яких достатніх доказів на подолання загороджувального паркану та його спробу перетину кордону не надано та не встановлено.

Так, в матеріалах справи відсутні письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які б підтверджували обставини, викладені в протоколі.

Що стосується рапортів прикордонників, то у них не конкретизовано стосовно яких саме осіб ці рапорти складено.

Крім того, в розумінні статті 251 КУпАП такі рапорти не можуть вважатися належними і допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки рапорти за своєю суттю є доповідями особливої форми при зверненні до керівництва в процесі службової діяльності, і не передбачені нормами відповідними нормами КУпАП як можливі докази вчинення правопорушення, передбаченого ст.204-1 КУпАП.

На неналежності та недопустимості рапорту як доказу неодноразово наголошував в своїй судовій практиці Верховний Суд, наприклад в пункті 53 постанови від 20 травня 2020 року по справі № 524/5741/16-а.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу.

Доказів того, що ОСОБА_1 02 січня 2022 року намагався незаконно перетнути кордон з України в Румунію чи мав умисел на такий перетин, суду не надано.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їхсукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Ретельно дослідивши та перевіривши в ході судового розгляду усі наявні в справі докази, суд приходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винним у порушенні правил перетину державного кордону України в судовому засіданні встановлено не було. При цьому всі можливості для усунення сумнівів вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє дійти висновку про законність, обґрунтованість та умотивованість судового рішення з наведених вище підстав, у зв`язку з чим постанова судді суду першої інстанції підлягає скасуванню через неправильне застосування норми матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 204-1 ч. 1, п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького Апеляційного суду через Сторожинецький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: