Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/7205/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2022 року м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Надопта А.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 від 10.04.1996 року, мешканця АДРЕСА_1 , тимчасово непрацючого, за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 006945 від 22 грудня 2022 року, 19.12.2022 року близько 20 години 20 хвилин прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» від відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби Вилок (тип Б) на напрямку 16 прикордонного знаку (територія Пийтерфолвівської територіальної громади Берегівського району Закарпатської області) на відстані близько 100 метрів від лінії державного кордону України було виявлено та затримано громадянина України ОСОБА_1 (зі слів), який здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України до Угорщини поза пунктом пропуску через державний кордон та який перебував та пересувався в прикордонній смузі без документів, що посвідчують особу. При спробі затримання неодноразову повторювану законну вимогу прикордонного наряду «Прикордонний патруль» солдата ОСОБА_2 , під час виконання ним службових обов`язків, повязаних з охороною державного кордону України, зупинитися та надати документи для перевірки, громадянин України ОСОБА_1 (зі слів) проігнорував та вдався до втечі.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення своїми діями громадянин України ОСОБА_1 порушив вимоги статтей 9, 12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 cт. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, подав заяву у якій просить справу розглянути у його відсутності.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні обставини протоколу заперечила, справу просила закрити за відсутністю в діях особи складу правопорушення. Докази вчинення її довірителем правопорушення у матеріалах справи відсутні.

Дослідивши матеріали справи (протокол про адміністративне правопорушення, протокол про адміністративне затримання, пояснення) суд вирішив наступне.

Сукупність зібраних у справі доказів не дозволяє з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, у справі не доведено ні події, а ні складу правопорушення про вчинення якого складено протокол та у вчиненні якого звинувачено ОСОБА_1 .

Частина перша ст. 204-1 КУпАП містить декілька складів правопорушень та встановлює адмінвідповідальність за:

- Перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України;

- Перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів;

- Перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом в пунктах пропуску через державний кордон України з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу,

- Перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом в пунктах пропуску через державний кордон України без дозволу відповідних органів влади.

За змістом протоколу про адмінправопорушення діяння ОСОБА_1 кваліфіковано як спроба у незаконному перетинання державного кордону України поза пунктом пропуску через державний кордон.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Структура складу адміністративного правопорушення містить:

об`єкт правопорушення суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення;

об`єктивну сторону конкретні дії, що виразилися в порушені встановлених правил;

суб`єкт правопорушення конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку;

суб`єктивну сторону складу ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності.

Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа)встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

А згідно ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять даних, які слугували підставою для складення відносно особи протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення констатується лише факт виявлення та затримання громадян при спробі незаконного перетину державного кордону на відстані 100 метрів від лінії державного кордону України.

При цьому, безумовних доказів про те, що ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на незаконний перетин державного кордону України особи, матеріали справи не містять, а тому неможливо встановити наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями особи з наслідками, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Інших належних та допустимих доказів, які б могли спростувати твердження представника ОСОБА_1 до матеріалів справи не додано.

Стаття 8 Конституції України проголошує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.З ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосудця, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 p., заява № 16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 p., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У рішенні по справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності.

Згідно ст. 278 КУпАП судом першої інстанції при підготовці до розгляду справи необхідно належно перевірено чи правильно складено протокол та інші матеріали справи. Статтею7 КУпАП установлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У рішенні по справі «Кобець проти України» № 16437/04 ECHR 14.02.2008 у §43 зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу і події адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст.204-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю (недоведеністю) події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 251, 252, 247, 254-256, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 204-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 ,- закрити у зв`язку із відсутністю (недоведеністю) події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду.

СуддяА. А. Надопта