П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2022 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачук О.А., за участю захисника особи, якав притягається до адміністративної відповідальності адвоката Сідун О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 44-3 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли матеріали протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

У протоколі серії ВАВ № 449653 від 28.12.2021 р. зазначено, що 28.12.2021 року о 12 год. 50 хв. ОСОБА_1 на робочому місці за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 38 в приміщенні супермаркету «Барва» в приміщенні кав`ярні caffe Veronisi» обслужила громадянина, який відмовився надати сертифікат та документ, що посвідчує особу.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Сідун О.С. просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки до протоколу не долучено жодних доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 має статус суб`єкта підприємницької діяльності та здійснює господарську чи торговельну діяльність у сфері обслуговування населення, як і доказів того, що вона перебуває у трудових відносинах із відповідним суб`єктом господарювання.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Сідун О.С., дослідивши матеріали приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою статті 44-3 ч. 1 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, а тому при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею потрібно звертатися до конкретних правил і норм, які регулюють відносини боротьби з інфекційними хворобами.

Положеннями постанови КМУ №1236, порушення якої інкримінується ОСОБА_1 серед іншого встановлюється заборона діяльності суб`єктів господарювання без дотримання карантинних обмежень передбачених підпунктом 9, 11 п. п. 22, 3.

Відповідно до ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є:

1)господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2)громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до ч. 3 ст. 65 ГК України управління підприємством здійснюється безпосередньо через створені в ньому органи, для керівництва господарською діяльністю підприємства власник безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства.

Згідно із частиною першою статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи з аналізу норм чинного законодавства України, суб`єктом адміністративного правопорушення є посадова особа суб`єкту господарювання, яка несе відповідальність за організацію та виконання протиепідеміологічних заходів, а не працівник товариства, який виконує лише свої трудові обов`язки.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Разом з тим, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано належних доказів на підтвердження того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є посадовою особою суб`єкту господарювання, яка несе відповідальність за організацію та виконання протиепідеміологічних заходів.

З долучених до протоколу матеріалів, а саме: рапорта помічника чергового Ужгородськогго РУП (подія № 81031334 від 28.12.2021 року), письмових пояснень ОСОБА_1 від 28.12.2021 року, рапорта поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону УПП від 28.12.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 є особою, яка проходила стажування на посаду офіціанта у вищевказаному кафе.

Не додано до протоколу також пояснення свідка, а саме особи, обслуговування якої без перевірки наявності ковід-сертифікату, допустила ОСОБА_1 .

За змістом ст. ст. 254 і 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, яким фіксується факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі.

Однак, з огляду на зазначене вище, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не може вважатися достатнім доказом того, що остання вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст.ст.9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

А тому враховуючи вищенаведене, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, підлягає закриттю згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 9, 44-3 ч.1, 245, 251-252, 247, 283-285, 287-294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 44-3 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.А. Придачук