ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/682/22 Справа № 201/2187/22 Суддя у 1-й інстанції - Гончаренко В. М. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2022 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі сімнадцяти тисяч гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 , 27 березня 2022 року о 23 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «ДЕУ», д/н НОМЕР_1 , рухався в районі буд. 6 по вул. Космічна в м. Дніпрі, будучи при цьому в стані алкогольного сп`яніння, оглянутий з використанням спеціального технічного засобу «Alcotest 6820», № ARНК-0546, тест № 1659, з показником 1,05 проміле, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що про наявність постанови судді від 10 травня 2022 року він дізнався 25 травня 2022 року від свого знайомого, а тому, вважає що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Вимоги апеляційної скарги по суті мотивує тим, що працівники поліції його не зупиняли, оскільки він знаходився біля свого автомобіля, який перебував в нерухомому стані з вимкненим двигуном.

Вказує, що працівники поліції не роз`яснивши йому порядку проведення огляду, а також його наслідків, надали йому на підпис якісь документи та запропонували підписати. В подальшому, з метою уникнення конфліктної ситуації, він виконав вказівки поліцейських та продув у прилад.

Окрім цього зазначає, що посвідчення водія у нього не вилучали, від керування транспортним засобом його не відстороняли.

Про час, дату та місце судового засідання ОСОБА_1 був належним чином повідомлений, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, а тому вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу за його відсутності.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, враховуючи те, що постанова була винесена без участі ОСОБА_1 , за його ствердженнями, про існування постанови він дізнався 25 травня 2022 року, апеляція направлена по пошті 26 травня 2022 року, що не спростовано матеріалами справи, тому причини пропуску строку є поважними, і вважаю за необхідне поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При винесенні оскаржуваної постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя місцевого суду не в повній мірі виконав вказані вимоги закону.

Так, за приписами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 266 КпАП України огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно оглянутого в суді апеляційної інстанції відеозапису із нагрудної камери поліцейського видно, що відображені на ньому події починаються з того, що ОСОБА_1 вже перебуває на задньому сидінні поліцейського автомобіля. При цьому не зафіксовано, яким приладом проводився огляд і як були отримані результати цього огляду, не роз`яснено, що у разі незгоди з результатами огляду, особа проходить огляд у медичній установі, не з`ясовано і не встановлено, чи згодна особа з результатами огляду на приладі.

На вказаному відеозаписі також видно, що співробітники поліції пояснюють ОСОБА_1 , що в нього є лише два шляхи, один з яких продути в прилад Драгер, інший відмовитися від проходження тесту. Після цього ОСОБА_1 продуває в прилад Драгер.

Однак, такі дії порушили право ОСОБА_1 на захист, оскільки співробітники поліції діяли не у відповідності до п. 7 Загальних положень Інструкції, та не пояснили, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Наведені обставини свідчать, що ОСОБА_1 був позбавлений права на проведення огляду в закладі охорони здоров`я у передбачений законом спосіб.

Наявне в матеріалах справ направлення водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, датоване 27 березня 2022 року, 23.40 годин, не можна вважати належним доказом виконання співробітниками поліції процедури направлення водія на такий огляд, оскільки воно датоване 27 березня 2022 року, 23.40 годин, в той час, як фактично ОСОБА_1 проходив тестування за допомогою приладу Драгер о 02.40 годині 28 березня 2022 року.

Таким чином, це направлення було складено працівниками поліції передчасно, без відповідних на це підстав, надавши його на підпис ОСОБА_1 , який не був попереджений про наслідки та порядок проходження огляду на стан сп`яніння.

Окрім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 334810 від 28 березня 2022 року, часом вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зазначене 27 березня 2022 року, 23.30 година. При цьому, відповідно дослідженого відеозапису, часом проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер є 28 березня 2022 року, 00.02 година.

З наявної в матеріалах справи роздруківки приладу, взагалі не можливо встановити а ні дати, а ні часу проведення тестування, скільки ця роздруківка не є читабельною, вона не містить реквізитів та назви приладу, температури навколишнього повітря, а також посилання, до якого саме протоколу про адміністративне правопорушення вона має відношення. Вказана роздруківка місить лише рукописний текст з певною адресою, а також прізвище, ім`я, по батькові ОСОБА_1 , його дату народження та підпис, належність якого неможливо встановити.

Таким чином, зазначені недоліки дають правові підстави для визнання цих доказів недопустимими, а тому ці докази не можуть бути взяті за основу на підтвердження винуватості ОСОБА_1 .

Наведені обставини судом першої інстанції не перевірені і не з`ясовані, суперечності і недоліки не усунуті, а тому висновки судді першої інстанції про визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є передчасними.

За вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно приписів статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи приписи наведених норм закону, з огляду на відсутність достатніх допустимих та належних доказів, як б вказували на безсумнівну доведеність наявності вини в діях ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і можливості їх отримання вичерпані, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Кононенко