ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Доля В.А., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№149204 від 20.11.2021, ОСОБА_1 , 19.11.2021, о 23:40 год., в м. Рівне, на вул. В`ячеслава Чорновола, 91Ж, керував транспортним засобом Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. В порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 7516 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 під час розгляду справи вказав, що перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за вищевказаних обставин транспортним засобом не керував. Просив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з підстав викладених у письмовому клопотанні, оскільки керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не здійснював. Транспортним засобом керував ОСОБА_2 ..

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Ошурко Й. М. вказав, що ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за вищевказаних обставин транспортним засобом не керував. Долучений до матеріалів запис відеозапис з нагрудної камери поліцейського не містить таких доказів. Відповідальність за відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння покладається на водія, який безпосередньо керує транспортним засобом. Просив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не здійснював.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 дав показання та підтвердив, що 19.11.2021, о 23:40 год., в м. Рівне, на вул. В`ячеслава Чорновола, 91Ж, він керував транспортним засобом Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 .

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Стаття 251 КУпАП вказує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як обов`язок пройти огляд так і відповідальність за відмову в проходженні покладається на водія, який керує транспортним засобом.

Факт перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 і не заперечується, однак викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, а саме що останній перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом, спростовуються показаннями свідка ОСОБА_2 , а також відеозаписом з місця події, який відповідно до ст. 251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення, який не містить інформації, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом за вищевказаних обставин та був зупинений працівниками поліції, як водій транспортного засобу.

Крім цього, Верховний Суд у справі №338/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коло воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст. 251 КУпАП працівники мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст.31, 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно із п.п.4, 5 Розділу П Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018р. №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Таким чином, працівники патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, не дотримались вимог Закону України «Про національну поліцію» та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, оскільки відеозапис не є безперервним, та не містить інформації про початок переслідування транспортного засобу та його зупинки під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Запитуваний відеозапис повної відеофікасації події від 19.11.2021, УПП в Рівненській області ДПП суду не наданий.

Таким чином, не можна визнати відеозапис з нагрудних відеокамер працівників патрульної поліції належним та допустимим доказом, який підтверджував би винуватість ОСОБА_1 про те, що останній керував транспортним засобом та повинен виконати вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

В матеріалах справи містяться показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які заздалегідь роздруковані на комп`ютері однакового змісту, куди від руки внесено анкетні дані свідків, аналогічні за змістом їх пояснення та їх підписи.

До Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395, затверджено 19 додатків зразків документів. Проте, такого документу, як типовий бланк допиту або відібрання пояснень у свідка, в цьому переліку немає.

Отже, виготовлення і використання працівниками поліції заздалегідь роздрукованих пояснень свідків є неналежними та недопустимими доказами у справі.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України та п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №7 "Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина" обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, які повинні визнаватися недопустимими.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягується особа, яка керує транспортним засобом, і від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відмовилась.

Тобто доказуванню підлягає, серед іншого, не лише факт відмови особи від проходження медичного огляду, а так само факт керування особою транспортним засобом.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, показання свідка ОСОБА_2 , та те, що відеозаписом не зафіксовано обставин які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння та як водій транспортного засобу, порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 285, ч. 1 ст.130 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя В.А. Доля