Справа № 396/4/22
Провадження № 3/396/191/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2022 року м. Новоукраїнка

Суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області Русіна Алла Анатоліївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області після доопрацювання надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 164 ч.1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 0004587 від 08.12.2021 року, ОСОБА_1 09.12.2021 року близько 14:05 години, в Кіровоградській області, м. Новоукраїнка по вул. Соборна,95, здійснював господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів на таксі ТЗ DAEWOO NEXIA НОМЕР_1 , без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, одержання ліцензії, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

26.01.2022 року постановою Новоукраїнського районого суду Кіровоградської області матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, були повернуті на доопрацювання до Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області.

22.02.2022 року від Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області, повторно після доопрацювання та усунення недоліків, надійшли до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Проте перевіривши матеріали справи та виконання вимог постанови суду від 21.01.2022 року, встановлено, що недоліки постанови не виконанні.

Згідно листа відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області вбачається, що Управління не в змозі виконати постанову суду від 26.01.2021 р. в частині внесення до протоколу додаткових записів.

Однак у постанові суду від 26.01.2021 року, окрім усунення недоліків протоколу, зазначено про відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів, які б підтверджували обставини викладені в протоколі, які органом, що склав та направив протокол до суду, також не виконанні.

Таким чином, на підставі викладеного, а також враховуючи, що працівниками Управління постанову суду не виконано, суд приходить до наступного.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя вирішує питання про правильність складеного протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення поряд з іншим повинно бути чітко зазначено відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч. 1 ст. 164 КУпАП встановлена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди). Отже, диспозиція цієї частини статті 164 КУпАП є бланкетною, тобто необхідним є встановлення та зазначення у протоколі, норми яких законів порушила особа, діючи всупереч встановленому порядку зайняття господарською діяльністю.

При повторному направлені матеріалів справи до суду, у листі відділ державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області посилається на норми закону, які порушив ОСОБА_1 , однак в протоколі відсутнє посилання на нормативно-правові акти з наведенням підпункту, пункту, частини статті, що встановлюють обов`язок отримання дозвільних документів, ліцензії чи реєстрації певного виду діяльності.

Ч. 3 статті 9 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів в тому числі на такий вид робіт як надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.

Проте суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 не зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності та не отримував ліцензії чи ліцензійної картки на здійснення певної господарської діяльності. Також не надано реєстраційний документ на транспортний засіб.

Разом з тим в описовій частині протоколу не зазначено, точних обставин вчинення адміністративного правопорушення, не викладені дані, яким чином він здійснював господарську діяльність з перевезення пасажирів, по якому маршруту та кому надавав послуги перевезення, чи отримував кошти за перевезення пасажирів, в протоколі взагалі відсутні докази на які посилається особа, що склала протокол про адміністративне правопорушення.

Статтею 42 Господарського кодексу України визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже, однією з обов`язкових ознак підприємницької діяльності є систематичність її здійснення.

Згідно ч. 2 ст. 19 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання підлягають державній реєстрації відповідно до цього Кодексу та закону.

Дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 р. згідно ст. З поширюється на державну реєстрацію всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Статтею 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 р. визначено перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню. Так, ліцензуванню, серед іншого, підлягає перевезення пасажирів автомобільним транспортом.

З роз`яснень, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 25.04.2003 р. «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» вбачається що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо, самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, аналіз викладеного дає підстави дійти висновку, що систематичною вважається діяльність у разі, коли подібні дії, а саме: надання послуг по перевозці пасажирів здійснюються протягом календарного року більше трьох разів. У такому випадку громадяни зобов`язані зареєструватися як суб`єкти підприємництва та отримати відповідну ліцензію на здійснення такого виду господарської діяльності, в протилежному випадку настає відповідальність за ч. 1 ст.164 КУпАП.

В матеріалах справи, яка надійшла до суду, докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 регулярно (не менше 3 рази протягом року) здійснив пасажирські перевезення, за які отримує прибуток, відсутні.

Санкція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає накладення штрафу з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої, проте до матеріалів справи не надані докази про вилучення виручки, одержаної від перевезення пасажирів.

Крім того, додані докази не дають можливості дійти висновку про те, що ОСОБА_1 , особисто здійснював господарську діяльність, матеріали справи не містять відомостей про факти перевезення ним пасажирів протягом календарного року, а також про жодного пасажира, яким нібито було отримано особисто від ОСОБА_1 послуги з перевезення в протоколі не вказано.

Суд вважає, що жодних допустимих доказів, які б підтвердили, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, надаючи послуги з перевезення пасажирів матеріали справи не містять. Відсутні об`єктивні дані, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність в розумінні ст. 42 Господарського кодексу України.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази для підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч.1 ст.164 КУпАП.

Керуючись ст. ст.283,284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя:А. А. Русіна