Справа № 132/3079/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2022 р. року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Ставнійчук С.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдова, зареєстрованого і фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

Згідно з протоколом про адміністратвине правопорушення серії ДПР18 №534604 від 17 вересня 2021 року, 17 вересня 2021 року о 10 год 08 хв на автодорозі М21, 282 км в м. Калинівка Вінницької області водій ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), керував транспортним засобом ««Nissan Primera» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, підвищена реакція рухів, жвавості, поведінка, що не відповідає дійсності, від огляду в передбаченому законом порядку водій відмовився в лікаря-нарколога (висновок №2181), чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Щодо ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

В судові засідання 16.11.2021, 20.01.2022, 23.03.2022, 26.05.2022 та 29.07.2022 ОСОБА_5 не з`явився. Призначене до судового розгляду на 21.02.2022 року судове засідання було знято з розгляду у зв`язку перебуванням головуючої судді на лікарняному. Про час та місце наступного судового засідання 23.03.2022 ОСОБА_5 був особисто сповіщений 21.02.2022 секретарем судового засідання в приміщенні суду під розписку. Проте в наступні судові засіданні не з`являвся, про час та місце судового розгляду сповіщався шляхом розміщення судом оголшення на офіційному сайті суду. Про причини неявки ОСОБА_5 суд не повідомив, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи суду не подавав.

Частиною першою статті 268 КУпАП передбачено обсяг прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і в тому числі право на особисту участь особи в судовому розгляді. В той же час нормами вищезазначеної ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З цих підстав суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

21.02.2022 ОСОБА_5 подав через канцелярію суду письмові пояснення, складені російською мовою з приводу подій, які мали місце 17.09.2021 з яких убачається, що останній заперечує факт його перебування цього дня у стані сп`яніння, оскільки взагалі алкогольні напої не вживає, а невідповідність своєї поведінки обстановці пояснює перебуванням у хворобливому стані. Вказує, що хворіє протягом 15-ти останніх років, перебуває на обліку у сімейного лікаря та щорічно кожної осені проходить курс лікування. Коли на місці зупинки автомобіля під його керуванням, він спілкувався з працівниками поліції, останні вирішили, що він нетверезий та відвезли його в лікарню для проходження огляду на стан сп`яніння, але через те, що працівники поліції відмовилися взяти в лікарню його дружину, він розхвилювався та відмовився здати аналізи для встановлення стану сп`яніння.

Крім того, працівники поліції, вилучивши в нього посвідчення водія, не видали йому тимчасове посвідчення, а також не вручили копію протоколу про адміністративне правопорушення, який його дружина підписала, не читаючи його зміст, оскільки не володіє українською мовою.

При цьому, на підтвердження пояснення надав суду підписані лікуючим лікарем ОСОБА_6 та завірені трикутною печаткою «Для рецептів» лікарні № «Короткі відомості» видані на прізвище ОСОБА_5 з яких слідує, що в період з 16 по 19 грудня 2006 р. останній перебував на лікуванні у МОБП №23 з діагнозом «F23.2 Гострий шизофреноподібний психотичний розлад (включені онейрофренія, шизофренічна реакція, гостра (недиференційована) шизофренія, короткий шизофреноформний розлад/психоз)».

Дослідивши матеріали адміністративної справи, переглянувши відеозаписи з нагрудних камер поліціейських, суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 16 КУпАП іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України.

Вирішуючи питання наявності обставин, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_5 , який під час вчинення правопорушення міг перебувати в стані неосудності, про що можуть свідчити вищевказані «Короткі відомості», суддя дійшла наступного висновку.

Статтею 71 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» та ст. 21 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що судово-психіатрична експертиза в адміністративних, цивільних справах, у кримінальному провадженні призначається і проводиться на підставах та в порядку, передбачених законом, для вирішення питань, що потребують спеціальних знань в сфері судової психіатрії.

Зі змісту ст. 17 КУпАП вбачається, що особа яка була в стані неосудності під час скоєння адміністративного правопорушення, не підлягає адміністративній відповідальності.

Статтею ст. 20 КУпАП передбачено, що не підлягає відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

Разом з тим, КУпАП процедура призначення психіатричної експертизи особі яка скоїла адміністративне правопорушення, не визначена, однак відповідно до ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

Проте ОСОБА_5 клопотання про призначення психіатричної експертизи заявлено не було, належних доказів, які б підтверджували його душевну хворобу не надано, а тому у суду відсутні законні підстави для визнання ОСОБА_5 неосудним та закриття провадження у справі на підстав п. 3 ст. 247 КУпАП.

Вирішуючи питання про дотримання працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5 вимог ст. 268 КУпАП за мовними ознаками, суддя вважає звернути увагу на таке.

За положеннями ст. 274 КУпАП перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

При цьому КУпАП не регламентовано самого порядку залучення перекладача.

Верховний Суд у постанові від 11.06.2019 у справі №219/5455/16 зазначив, що питання щодо залучення перекладача слід вирішувати у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи не призвело це до порушення рівності перед законом і судом (принципу «рівності можливостей») та несправедливості судового розгляду в цілому у розумінні положень ст. 6 Конвенції.

Відповідно дост. 268 КУпАПособа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Згідно вимог п. 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженоїнаказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року №1376 у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Перекладач повинен мати відповідну освіту, що дає право перекладу з іноземної мови на українську, а також попереджається про відповідальність за завідомо неправильний переклад.

Відповідно дост.274 КУпАПперекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

Відповідно до дослідженого відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, вбачається, що під час складення протоколу серії ДПР 18 №534604 від 17.09.2021, перекладача працівниками поліції залучено не було. Працівники поліції під час складення протоколу спілкувалися з ОСОБА_5 українською мовою.

Європейський Суд з прав людини має сталу практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист, у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: «В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст. 6-3, підпункт (е) означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права» (Справа Шабельник проти України, рішення від 19 лютого 2009 року).

У справі «Кускані проти Сполученого Королівства» (Cuscani v United Kingdom), 32771/96, 24 вересня 2002 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) став на бік заявника, констатував порушення Конвенції, вказав, що обвинувачений навіть проживши кілька років в Сполученому Королівстві, недостатньо добре розумів англійську мову, внаслідок чого у нього виникли реальні труднощі в розумінні суті пред`явленого йому звинувачення. Інформація про звинувачення має надаватися особі мовою яку він розуміє, якщо особа не володіє мовою, що використовується і не розуміє її документ, що містить звинувачення, повинен бути перекладений, мовою зрозумілою обвинуваченому (рішення ЄСПЛ Хермі проти Італії, Велика палата Європейського суду (2006) §68).

За наведеного вбачається, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно громадянина Молдови ОСОБА_5 , працівниками поліції було порушено права останнього, зокрема, в частині складення протоколу без участі перекладача та ознайомлення з іншими документами рідною мовою, не роз`яснено йому належним чином права та обов`язки.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП та не може бути перекладено на суд.

Відповідно дост. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Тому відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження по даній справі в зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення підлягає до закриття.

Керуючись ч.1 ст.130, п. 1 ч. 1 ст.247,248,249,279,283,284 КУпАП, -

постановила:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1ст. 130 КУпАП- закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: С. В. Ставнійчук