Справа №750/6392/22
Провадження №3/750/2306/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2022 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - Самусь Л.В.,

при секретарі - Бублик Т.М.,

захисника - Костюченка П.Ю.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , за ст.ст. 130 ч.1, 173 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Як зазначено у протоколі, 29.09.2022 о 13:47 год. ОСОБА_1 м. Чернігові по вул. Шевченка, 194, перебуваючи в громадському місці, біля зупинки громадського транспорту, виражався нецензурною лайкою в бік працівника поліції ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян, за що відповідальність передбачена ст. 173 КУпАП.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №228579 від 29.09.2022, ОСОБА_1 29.09.2022 року о 12:35 год. в м. Чернігів по вул. Шевченка, 194, керував автомобілем ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці, неприродна блідість обличчя, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога ЧОПНЛ відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою суду від 10.11.2022 року справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 та ч.1 ст. 130 КУпАП об`єднані в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколами не погодився, пояснив суду, що конфлікт розпочався на лижній базі, коли він відмовився надати свої дані. За ним їхав поліцейський автомобіль, він його пропустив, але той зупинився і зупинив його, та поліцейський почав встановлювати його особу. Він вимагав від поліцейського надати тест на ковід, бо поліцейський був без захисної маски. Поліцейський проник в його автомобіль, хотів його витягнути з автомобіля. У нього стався нервовий зрив, оскілки він перебуває на обліку в ЧПНД, лікується. Ознак сп`яніння у нього не було. Він не відмовлявся від проходження освідування. Потім поліцейський ОСОБА_3 витягнув його з автомобіля, повалив на землю і бив по голові. Він просив про допомогу. Його кудись повезли. Приїхали вони на Мазепи, 3. Він думав, що буде огляд, зробили тест на алкоголь - тверезий, а на наркотичне сп`яніння не робили, хоча він не відмовлявся. Щодо протоколу, складеного на нього за ст. 173 КУпАП, пояснив, що він висловлювався нецензурною лайкою саме через поведінку поліцейських, його били. Він перебуває на обліку, психіка у нього порушена. Інспектор погрожував йому у лікарні, але він не відмовлявся від проходження огляду.

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що ОСОБА_1 подзвонив йому, попросив приїхати, оскільки його незаконно затримали. Приїхавши, побачив як ОСОБА_1 витягують з автомобіля, б`ють. ОСОБА_1 пропонували проти медичний огляд і він не відмовлявся, був згоден пройти такий.

Судом вживались заходи для безпосереднього допиту свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та письмові пояснення яких маються в матеріалах справи, однак останні в судове засідання не з`явились, від отримання судових повісток ухилились.

Опитаний в судовому засіданні інспектор взводу №2 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП старший лейтенант поліції Біленко С.О. суду пояснив, що зупинили автомобіль за порушення ПДР. Під час складання адміністративних матеріалів за ст. 173, ч.1 ст. 130 КУпАП, водій негативно висловлювався. Приблизно в 30 м від місця зупинки автомобіля була якась зупинка громадського транспорту і там проходили люди, але пояснення у них не відбирали. Також доставили водія на освідування, яке показало, що він тверезий. У нього вбачались ознаки наркотичного сп`яніння, проте здати біоматеріал для дослідження на визначення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився шляхом ухилення.

Захисник в судовому засіданні пояснив суду, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога не підтверджено належними доказами, оскільки його підзахисний не відмовлявся від проходження того, що підтверджено і відеозаписом, долученим до протоколу, в зв`язку з чим просив закрити провадження у справі про притягнення того до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. Щодо протоколу від 29.09.2022 про притягнення ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП зазначив, що на ОСОБА_1 було складено протокол за ст. 185 КУпАП, який направлено для розгляду до Деснянського районного суду м. Чернігова і суд своєю постановою від 01.12.2022 провадження у справі закрив за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення. Постанова суду набула законної сили і в такій постанові зазначено, що причиною виникнення конфлікту були саме дії поліцейського, а зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 відбулася безпідставно і неправомірно, нецензурна лайка на адресу працівників поліції була викликана неправомірними діями останніх. З огляду на це просив закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 173 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог, викладених у ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, обставини адміністративного правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Як вбачається з протоколу серії ААД №228579 від 29.09.2022 ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 2.5 ПДР України, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, з відеозаписів, досліджених у судовому засіданні, встановлено, що на таких факт того, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду у лікаря-нарколога не зафіксовано. Навпаки, на всі пропозиції поліцейського пройти такий огляд у лікарні, ОСОБА_1 погоджується, жодного разу відмови не виказує. На відео наявний запис доставки того до ЧОПНЛ для освідування, однак там наявна черга, після чого фіксується факт складання вже самого протоколу. Ані відмови ОСОБА_1 від проходження освідування, ані свідків такої відмови на відеозаписі не зафіксовано. Більш того, у відповідній графі протоколу ОСОБА_1 зазначає, що не відмовлявся від проходження медичного освідування, що також зафіксовано і на відеозаписі. Інших відеозаписів та належних доказів на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, як про це зазначено у протоколі немає і суду не надано.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №228579 від 29.09.2022, письмові пояснення свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розписку ОСОБА_4 , рапорт інспектора взводу №2 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Сергія Біленка від 29.09.2022, відеозапис до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №228579 від 29.09.2022, вважаю, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 за протоколом, складеним 29.09.2022 підлягає закриттю, оскільки обставини, зазначені у протоколі про вчинення адміністративного порушення, не відповідають обставинам, зафіксованим на відеозаписі, доданому до протоколу, тобто не підтверджуються належними доказами.

Частиною першою статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

Дослідивши докази в справі про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, за відсутністю у справі доказів на підтвердження відмови ОСОБА_1 29.09.2022 від проходження у встановленому законом порядку огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, суд приходить до висновку про недоведеність доказами поза розумним сумнівів факту порушення ОСОБА_1 29.09.2022 правил дорожнього руху України, тобто у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за ознаками порушення вимог пункту 2.5 ПДР.

З врахуванням наведеного, встановлені обставини не дають достатніх підстав вважати, що в судовому засіданні знайшло підтвердження складу адміністративного правопорушення, а будь-які інші докази суду надані не були.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за ознаками порушення вимог пункту 2.5 ПДР.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме дрібного хуліганства, то проявом хуліганських дій є будь-які протиправні дії, спрямовані на порушення громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Відповідно до роз`яснень пунктів 15-16 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство», судам належить забезпечувати своєчасний і правильний розгляд адміністративних справ про дрібне хуліганство. Суди не повинні застосовувати заходи адміністративного стягнення, передбачені ст. 173 КУпАП, щодо осіб, дії яких містять ознаки злочинів (самоправство, завдання побоїв, заподіяння легких тілесних ушкоджень та ін.) або проступків, що не є дрібним хуліганством.

Надані на розгляд адміністративні матеріали не містять доказів на підтвердження ознак дрібного хуліганства, вчиненого саме з метою порушення громадського порядку та спокою громадян, так як метою дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, було не порушення громадського порядку, а незаконна форма реалізації його права на захист під час спілкування з працівниками патрульної поліції, які зупинили ОСОБА_1 безпідставно, нецензурна лайка на їх адресу була викликана саме неправомірними діями тих. Про що також зазначено і у постанові Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.12.2022, відповідно до якої провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Крім того, з переглянутого в судовому засіданні відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою саме біля зупинки громадського транспорту, оскільки такої на відеозаписі не зафіксовано взагалі, як і будь-яких громадян, про що вказано у протоколі. За таких умов, відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Таким чином, неправильно визначений об`єкт посягання на суспільні правовідносини, що є підставою для закриття адміністративного провадження відносно порушника за ст. 173 КУпАП.

Таким чином, із наданих суду матеріалів справи, однозначно не слідує, що ОСОБА_1 були вчинені порушення, передбачені ч.1 ст. 130 та ст. 173 КУпАП, і це не спростовується вищенаведеними доказами справи. Суду не було надано належних доказів про відповідність протоколів про адміністративне правопорушення, складених відносно ОСОБА_1 , обставинам справи та на підтвердження вини останнього у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 173 КУпАП, а провадження в справі закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247 ч.1 п.1, 284 п.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ст. 173 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь