ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
11 липня 2022 рокуСправа №: 695/3040/21
Номер провадження 3/695/41/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2022 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , -

за вчинення правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03.10.2021р., серії ГП №120447, ОСОБА_1 03.10.2021р. о 14 год. 30 хв., керував маломірним судном UMS-450 з увімкненим двигуном в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, від проходження в установленому порядку огляду водій судна відмовився. Подія відбувалась на р. Дніпро, поблизу с. Кедина Гора Золотоніського району Черкаської області.

Відповідно до вимог ст.. 266 КУпАП ОСОБА_1 неодноразово викликався до суду для розгляду матеріалів справи.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Прядка В.М. надав до суду заперечення проти обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, у якому заперечував факт керування судном та вказував на відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів зворотного. Крім того вказував на допущення суттєвих порушень вимог чинного законодавства при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, а саме відсутності свідків під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, що має суттєве значення для визначення правомірності вказаного протоколу.

В судові засідання, що були призначенні на 24.11.2021р. та 10.03.2022р. захисник ОСОБА_1 адвокат Прядка В.М. не з`явився, однак скеровував до суду заяви про відкладення розгляду справи.

В судове засідання, що було призначено на 11.07.2022р. захисник ОСОБА_1 адвокат Прядка В.М. також не з`явився та скерував до суду клопотання про відкладення судового засідання, в якому також просив відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку з його участю в розгляді кримінальної справи, яка призначена в Хмельницькому апеляційному суді.

Із доданого клопотання судом вбачається, що розгляд кримінальної справи, про яку вказує захисник ОСОБА_1 адвокат Прядка В.М. призначено в Хмельницькому апеляційному суді на 07.07.2022р., при цьому перебування у відрядженні в період з 06.07.2022р. по 11.07.2022р., на яке вказує ОСОБА_2 , не підтверджується жодними доказами. Крім того, до вказаного клопотання не додано будь-яких доказів того, що ОСОБА_2 бере участь у розгляді вказаного кримінального провадження, оскільки останній не зазначений як сторона по справі.

Таким чином клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Прядки В.М. про відкладення судового засідання суд вважає безпідставним.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 268 КУпАП передбачені права та обов`язки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. При цьому ч. 2 вказаної статті визначено перелік справ про адміністративні правопорушення при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Стаття 130 КУпАП не відноситься до переліку справ про адміністративні правопорушення, які встановлені ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Крім того суд враховує правову позицію, що висловлена в рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», згідно з яким сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, Європейський суд з прав людини вказував, що сторона, яка задіяна в ході розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Враховуючи належне повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про час та місце розгляду справи в суді, суті інкримінованого правопорушення та використання судом усіх можливих засобів для забезпечення прав особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення, враховуючи норми ст.. 38 КУпАП, якою визначено строки накладення адміністративного стягнення, суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, на підставі наявних у справі матеріалів.

Суддя, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КупАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи і з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення,, на що вказував Європейський суд з прав людини по справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» ( заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» ( заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року).

Частина 5 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування річковими, морськими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є не тільки факт перебування водія в стані алкогольного сп`яніння або з ознаками такого сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а й доведений факт керування такою особою транспортним засобом.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 5 ст. 130 КУпАП.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції врегульований ст.. 266 КУпАП, а також «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція).

Частиною 2 та 3 ст. 266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У матеріалах справи відсутні відомості про залучення свідків під час проведення огляду особи на стан сп`яніння, однак до матеріалів справи додано відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Переглядом вказаного відеозапису судом встановлено, що на останньому не відображено факту керування ОСОБА_1 зазначеним у протоколі судном.

Доданий до матеріалів справи відеозапис розпочинається з підливання працівників поліції до човна на якому перебувають три особи та здійснюють лов риби. При цьому із вказаного відеозапису чітко вбачається, що двигун вказаного судна вимкнено, а самим судном ніхто не керує.

Як вбачається із вказаних вище заперечень, захисник Іванова В.В. заперечує факт керування ним зазначеним судном, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази зворотного.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортуй також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 передбачено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись, на що прямо вказував Пленум Верховного Суду України в п.27 Постанови від 23.12.2005 № 14.

У своєму рішенні по справі №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Отже в матеріалах справи відсутні достатні докази, які б стверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а доданий до матеріалів справи відеозапис такого факту не підтверджує.

Отже матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» (20 вересня 2016 року, заява № 926/08), зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

За таких обставин, слід вважати, що в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відсутні порушення вимог ч. 5 ст. 130 КУпАП, оскільки суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України N 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом".

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже суддя, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі зазначеного та керуючись ст., ст. 283, 284, 247 п.1 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Суддя Середа Л.В.