ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 605/529/21Головуючий у 1-й інстанції Горуц Р.О.
Провадження № 33/817/128/22 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 16 листопада 2021 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 16 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто 454 грн. судового збору.

Згідно з даною постановою, громадянин ОСОБА_1 10.10.2021 року близько 19 год. 51 хв. в с. Гнильче, по вул. Новий Світ, керував транспортним засобом «Volkswagen Caddy» державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 16 листопада 2021 року та ухвалити нову, якою справу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апелянт посилається на те, що з інкримінованим адміністративним правопорушенням не згоден та провину не визнає.

Вважає, що адміністративні матеріали, складені відносно нього не відповідають вимогам чинного законодавства, порушують його право на повний, об`єктивний та неупереджений розгляд справи.

Наголошує на тому, що справа була розглянута без його присутності, у відсутності свідків, інспекторів поліції, які складали протокол, суддя належним чином не дослідив матеріали, не заслухав думки всіх сторін та не взяв до уваги порушення працівників поліції.

Посилається на те, що, не запропонувавши ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння у відповідному лікарняному закладі, працівники поліції порушили вимоги ч.3 статті 266 КУпАП.

Наголошує на тому, що працівниками поліції не було надано та виписано йому направлення на медичний огляд щодо виявлення стану алкогольного сп`яніння до лікарні.

Вважає, що працівники поліції своїми діями порушили вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Звертає увагу на те, що складений щодо нього протокол про адміністративне правопорушення серії БР №021550, не відповідає вимогам статті 256 КУпАП, а саме, у вказаному протоколі не зазначена інформація про час вчинення правопорушення та не в повному обсязі зазначено місце вчинення правопорушення (область, район).

Стверджує, що в матеріалах справи не міститься відомостей про те, чи притягувалася особа до адміністративної відповідальності за аналогічні порушення.

Зазначає, що у матеріалах справи відсутня довідка про відсторонення особи від керування транспортним засобом, та відсутня інформація про те, чи отримував він посвідчення водія.

Окрім цього, апелянт просить поновити строки на апеляційне оскарження, оскільки про оскаржувану постанову дізнався 03 лютого 2022 року, після того як транспортний засіб під його керуванням був зупинений працівниками поліції, які повідомили його про наявність вищевказаної постанови та вилучили в нього водійське посвідчення.

ОСОБА_1 та адвокат Морозов В.Ю. в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день і час розгляду справи, про поважні причини неявки не повідомили, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 021550 від 10 жовтня 2021 року, відповідно до якого інспектором СПО №2 (м.Підгайці) капралом поліції Корбою В.М. зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 10.10.2021 року близько 19 год. 51 хв. в с.Гнильче, по вул.Новий Світ, транспортним засобом «Volkswagen Caddy» державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Відповідно до відеозапису камер поліцейських, під час несення служби, а саме, 10.10.2021 року близько 19 год. 51 хв. в с.Гнильче, по вул Новий Світ, Підгаєцької ОТГ поліцейськими виявлено водія ОСОБА_1 та повідомлено останньому, що він в порушення п.2.3 (в) ПДР керував т/з, який обладнаний засобами пасивної безпеки та керував ним, будучи не пристебнутим, в порушення п.2.1 (а) ПДР, не мав при собі посвідчення водія, в порушення п.9.9 ПДР при зупинці не ввімкнув світлову сигналізацію, в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП з накладенням штрафу.

З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 , в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд проходити не буде.

Відповідно до пункту п.2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Необґрунтованими є доводи апелянта про те, що працівники поліції не пропонували останьому, пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, оскільки на наявних відеозаписах чітко вбачається особа водія ОСОБА_1 , який не заперечує факту керування т/з та його відмова від проходження даного огляду як на місці, так і у медичному закладі.

Безпідставними є посилання апелянта на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на огляд в заклад охорони здоров`я, оскільки ОСОБА_1 , відповідно до відеозапису наявного у матеріалах справи, не виявив бажання пройти огляд в медичному закладі.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що його не було належним чином повідомлено про час та дату розгляду справи, оскільки відповідно до повідомлення від 06.11.2021 року, наявного в матеріалах справи (а.с.11), ОСОБА_1 знав про розгляд справи, тому суд першої інстанції діяв відповідно до ч.2 ст. 268 КУпАП, згідно вимог якої присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не є обов`язковою. Окрім того, останній скористався своїм правом на апеляційне оскарження, де йому надана можливість використати весь обсяг прав, передбачених КУпАП щодо дослідження обставин справи для забезпечення всебічності, повноти й об`єктивності та вирішення її у відповідності із законом.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо притягнення чи не притягнення його до адміністративної відповідальності за аналогічні порушення, відсутня довідка про відсторонення його від керування транспортним засобом, відсутня інформація щодо отримування ним посвідчення водія, оскільки це не спростовує склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та не впливає на висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст.ст. 256 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наведеного апелянтом припущення.

Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, що стверджує відеозапис з камер поліцейських.

Також водій ОСОБА_1 будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу чи після оформлення не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші, обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

За таких обставин, суд повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчинених правопорушень, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

Оскільки ОСОБА_1 участі під час розгляду справи в суді першої інстанції не приймав, йому слід поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 16 листопада 2021 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя