Справа №588/25/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Огієнко О. О.
Номер провадження 33/816/128/22 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 122-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 21 січня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з повною вищою освітою, працюючого авто кранівником у ПАТ «Укрзалізниця», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122-2 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 9 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 153 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 21 січня 2022 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122-2 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 9 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 153 грн. за те, що він 24.12.2021 о 13 год. 25 хв. у м Суми по вул. 20 років Перемоги, 3а, керуючи транспортним засобом МАЗ 500 номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейські здійснювали шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги п.2.4, 8.9Б Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 21 січня 2022 року скасувати, а провадження відносно нього закрити.

В обґрунтування своїх вимог вказував, що його справа розглядалась без сторони обвинувачення (чи представника прокуратури), таким чином суд перебрав на себе функцію обвинувача.

Вважав, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно нього, не відповідає вимогам, встановленим ч. 3 ст.256 КУпАП, ні в протоколі, ні в постанові суду не зазначено про обтяжуючі чи пом`якшуючі вину обставини, про те, що він ні разу до цього до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не притягувався, маючи 25 років водійського стажу.

Зазначав, що суд послався, як на доказ його вини, на диски з відеозаписами, наданими поліцейськими, але в судовому засіданні було оглянуто лише один диск з одним відеозаписом, який, на думку апелянта, не доводить його вину та не є належним доказом.

Вказував, що в оскаржуваній постанові не вказано технічний запис, яким здійснено відеозапис, що є порушенням ст.283 КУпАП.

Наголошував, що він 24 грудня 2021 року о 13-45 год. рухався по вул. 20 років Перемоги в м. Сумах, керуючи автомобілем МАЗ-500, жоден поліцейський вимогу про зупинку його транспортного засобу не робив, а коли він побачив, що його наздоганяє поліцейський автомобіль, то зупинився.

Вказував, що вину на місці складання протоколу не визнав, просив показати відеозапис, але йому було відмовлено, також був позбавлений права скористатись правовою допомогою.

Зазначав, що оскаржувана постанова винесена з порушенням прав особи, яка притягується до відповідальності, при цьому поліцейського, який склав протокол суд не допитував

Вказував, що він змушений був визнати свою вину, оскільки в іншому разі суд погрожував позбавити його права на керування транспортними засобами, а без цього він не може продовжувати працювати водієм та буде позбавлений засобів до існування.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеофайли, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 245, 280 КУпАП України, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При цьому, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Однак, всупереч вказаним вимогам закону, судом першої інстанції не були в повному обсязі з`ясовані та перевірені всі обставини справи, у зв`язку з чим оскаржувана постанова не може бути визнана законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню.

Так, приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, суддя поклав в основу свого рішення такі докази :

- протокол про адміністративне правопорушення ААБ № 061293 від 24.12.2021, про обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122-2 КУпАП (а.с.3);

- диски з відеозаписами (а.с. 9).

Однак, як вбачається з повторно досліджених відео файлів в судовому засіданні апеляційним судом було встановлено, що автомобіль поліцейських їде позаду транспортного засобу МАЗ 500 номерний знак НОМЕР_1 з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору та увімкненим спеціальним звуковим сигналом, разом з тим, між ними їдуть інші автомобілі, зокрема бензовоз. Тобто, з цього відеозапису чітко не вбачається, що поліцейські вимагають зупинити саме автомобіль МАЗ 500 номерний знак НОМЕР_1 , хоча в них була можливість обігнати даний автомобіль, але вони цього не зробили. І лише після того, як поліцейський автомобіль наздоганяє та обганяє МАЗ, він зупиняється. На питання поліцейської, чому він не зупинився на вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейські здійснювали шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу, водій ОСОБА_1 повідомив, що не бачив та не чув їх.

Виходячи з того, що автомобіль МАЗ 500 за своїми габаритами набагато перевищує габарити поліцейського автомобіля та те, що поліцейський автомобіль їхав позаду МАЗ, апеляційний суд погоджується з твердженнями апелянта про те, що він міг не чути і не бачити вимоги поліцейських про зупинку.

Разом з тим, дослідивши інший файл відеозапису, з якого вбачається, що між транспортним засобом МАЗ 500 та поліцейським автомобілем їдуть інші автомобілі, даний файл не містить звуку, тому апеляційний суд не має можливості з`ясувати якому транспортному засобу, в який момент та які саме сигнали подавались поліцейськими для зупинки транспортного засобу.

Інші докази, як б могли підтвердити вчинення працівником поліції всіх дій, спрямованих на зупинку транспортного засобу - автомобіля МАЗ 500, під керуванням ОСОБА_1 визначених п.8.9 ПДР, а саме: гучномовного пристрою або спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, в матерілах провадження відсутні.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Конституційний Суд України також зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК від 26.02.2019 № 1-р/2019.

Отже,апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового та передчасного висновку про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.4 ПДР та про наявність події адміністративного правопорушення, викладеного у диспозиції ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Разом з тим доводи апелянта про те, що його справа розглядалась без сторони обвинувачення (чи представника прокуратури), апеляційний суд вважає помилковими, оскільки Главою 21 КУпАП визначені особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, серед них прокурора чи сторони обвинувачення не має.

Щодо доводів апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам, встановленим ч.3 ст.256 КУпАП, то апеляційний суд визнає їх необґрунтованими, оскільки протокол містить всі необхідні дані.

Твердження апелянта про те, що в постанові суду не зазначено про обтяжуючі чи пом`якшуючі вину обставини, про те, що він ні разу до цього до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не притягувався, маючи 25 років водійського стажу, апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються оскаржуваною постановою.

За наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційний суд приходить до висновку, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддею не було дотримано вимог, передбачених ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, а тому, враховуючи відсутність в матеріалах справи належних доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 21.01.2022 року не можна вважати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 21 січня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122-2 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 9 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 153 грн скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.