САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1812/22
Провадження №3/726/1311/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2022 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Департаменту патрульної поліції УПП в Чернівецькій області щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця за національністю, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до скерованого на адресу Садгірського районного суду м. Чернівці протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 386161 від 13.11.2022, складеного щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, 13.11.2022 о 18:03, в м. Чернівці по вул. Я. Мудрого, 195 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volvo XC 90, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність, згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав. Вказав суду, що того дня 13.11.2022 не керував транспортним засобом. Так дійсно авто йому належить, однак того дня вживав алкогольні напої, а тому попросив знайомого ОСОБА_2 сісти за кермо. Оскільки під час руху, ОСОБА_2 керував автомобілем, яким раніше не керував до цього, не справився з керуванням та допустив ДТП. Злякавшись відповідальності останній втік, залишивши місце події. ОСОБА_1 зазначає, що неодноразово, як він, так і його знайомі, які прибули на місце події, вказували про те, що він не був за кермом, однак ніхто із поліцейських не хотів врахувати цих обставин. Оскільки вважав дії поліцейських упередженими не вбачав необхідності у проходженні огляду, так як не керував транспортним засобом. Однак від огляду не відмовлявся, так як йому було погано, через травмування внаслідок ДТП, а до цього вказує, що мав уже складну операцію на хребет та інвалідність, а тому не міг їхати у медичний заклад у патрульному авто. Пересуватися через погане самопочуття йому допомагали знайомі. Просив провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Також 12.12.2022 до суду надійшла письмова заява ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у якій останній останній вказує, що керував транспортним засобом Volvo, реєстраційний номер НОМЕР_1 та допустив зіткнення із іншим автомобілем FIAT Scudo по вул. Я. Мудрого в м. Чернівці, біля магазину «АТБ», після цього злякався та втік.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши заяву ОСОБА_2 , матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Так, згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у відповідній точності із законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Так, на доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 13 КУпАП, до суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 386161 від 13.11.2022, складений щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1); Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.11.2022 виписане на ОСОБА_1 до ЧОНД (а.с.5).

Також до матеріалів справи долучено письмові пояснення свідка ОСОБА_3 у яких останній вказує про те, що 13.11.2022 був свідком того, як водій ОСОБА_4 здійснив зіткнення із автомобілем Fiat Scudo. Водій Volvo перебував з ознаками алкогольного сп`яніння (а.с.6).

У своїх письмових поясненнях свідок ОСОБА_5 , інший учасник ДТП, вказує, що 13.11.2022 керував транспортним засобом Fiat Scudo як в процесі руху по вул. Я. Мудрого в його транспортний засіб врізався інший автомобіль Volvo, номер якого НОМЕР_1 . У водія була нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, водій не міг чітко спілкуватися (а.с.7).

Також до матеріалів справи долучено диск із відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції № 476519, № 475509 та № 4769969, що також вказані у протоколі, та відеозаписи із камери № 476887, що не вказана у протоколі, з перегляду яких вбачається як працівники поліції 13.11.2022 о 18:13 їдуть з звуковим сигналом на виклик про ДТП. Коли приїжджають на місце, спочатку їм повідомляють, що шофера нема, але потім вказують на ОСОБА_1 , як на водія Volvo, враховуючи те, що це його авто. О 18:19 у свідка ОСОБА_3 відбирають пояснення щодо події, однак останній, як у своїх поясненнях, наданих поліцейському, так і у викладених на бланку не вказує на особу водія, а лише вказує про те, що водій ОСОБА_4 вчинив ДТП. При наданні пояснень ОСОБА_3 . ОСОБА_1 взагалі не було поряд.

О 18:29 на відео із боді камери № 476887 зафіксовано, як один із чоловіків підходить до поліцейського та каже, що ОСОБА_1 не був за кермом, а сидів збоку, а автомобілем керував Валєра (враховуючи отриману судом заяву ОСОБА_2 ), однак утік з місця події. О 18:43 про те, що за кермом не був ОСОБА_1 вказує і інший чоловік, однак поліцейські не реагують на такі заяви, вказуючи на те, що є свідок, який бачив ОСОБА_1 за кермом.

О 19:38 поліцейський таки підходить до ОСОБА_1 та пропонує йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки вбачає у нього ознаки такого стану, на це ОСОБА_1 вказує, що не їхав за кермом, а також з`ясовує у поліцейського факт упередженого ставлення до нього.

О 19:40 поліцейський вказує, що не буде «гратися», а рахуватиме дії ОСОБА_1 як пасивну відмову.

О 19:42 знову пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки за допомогою спеціального приладу Драгер, чи поїхати до лікаря нарколога у медичну установу на огляд.

При цьому ОСОБА_1 вказує, що хоче їхати до лікаря, а його знайомі погоджуються підвезти його туди, однак поліцейський вказує, що сам доставляє водія на огляд, а тому слід пройти до патрульного авто. На це ОСОБА_1 каже, що йому погано, болить спина.

О 19:48 поліцейські залучають двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , особи яких встановлюють на запис, у присутності яких знову запитують ОСОБА_1 чи бажає він проходити огляд. Однак ОСОБА_1 не відповідає поліцейським, а лише вказує про упереджене ставлення до нього.

При цьому саме поліцейський вказує о 19:51 свідкам про те, що ОСОБА_1 уникає огляду, а тому це розцінюється як пасивна відмова та просить свідків підписати протокол.

Слід зауважити, що на долученому відеозаписі із вказаних боді камер не зафіксовано моменту вручення протоколу та факту відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, у відповідності до ст. 266 КУпАП.

Також на відео не зафіксовано і факту керування транспортним засобом, оскільки поліцейські прибувають на місце події після ДТП. При цьому на місці події знаходиться велика кількість сторонніх осіб.

Аналізуючи вказані докази, долучені поліцейськими на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, приходжу до наступного.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Системний аналіз ст. 266 та ст. 130 КУпАП, а також 2.5 Правил дорожнього руху свідчить про те, що обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є встановлення факту керування транспортним засобом та встановлення водія транспортного засобу, щодо якого повинна проводитися процедура огляду на стан сп`яніння. І саме водій транспортного засобу повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного.

Однак, в матеріалах справи немає жодного доказу який би з точністю вказав на те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, тобто був водієм та суб`єктом відповідальності за вчинене правопорушення.

Так судом враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) чи відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння. Тобто доказова база має бути спрямована на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і відповідно перебування водія у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), або встановлення факту відмови водія від проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

Відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння особи, яка не керувала транспортним засобом, не тягне за собою відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

За положеннями п. 1.10 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» за №14 від 23.12.2005 року, роз`яснено судам, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Судом враховується, що в матеріалах справи відсутні в повному обсязі докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме те, що він, як водій керував транспортним засобом. Крім того, останній неодноразово вказував поліцейським на місці про те, що не керував за кермом. Про це також вказували і інші сторонні особи.

Натомість у судовому засіданні ОСОБА_1 просив врахувати заяву ОСОБА_2 у якій останній вказує про те, що саме він був за кермом Volvo того дня.

Долучені пояснення свідка ОСОБА_3 суд не може поставити у основу постанови, враховуючи про те, що останній, згідно відео з боді камер та долучених письмових пояснень лише вказує про причетність водія Volvo до ДТП, однак його особу не вказує за зовнішніми ознаками.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Перекладання такого обов`язку на суд є неприпустимим, а тому суд виходить лише з наданих йому доказів, яким дає відповідну правову оцінку. Такі докази повинні підтверджувати всі обставини, викладені у протоколі, що наданий на розгляд суду і лише тоді суд вправі притягнути особу до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи встановлені по справі обґрунтовані сумніви, за відсутності належних та допустимих доказів підтвердження факту керування транспортним засобом Volvo саме ОСОБА_1 , а саме те, що він, як водій керував транспортним засобом та у зв`язку із цим повинен був проходити огляд на стан сп`яніння від якого відмовився, а тому суд позбавлений можливості притягнути останнього до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також слід зауважити, що ОСОБА_1 вказує про те, що не відмовлявся від огляду у медичному закладі.

При цьому у протоколі про адміністративне правопорушення вказано про те, що відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законодавством порядку здійснена у присутності двох свідків: ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , які вказані у протоколі та підписали його.

Однак письмових пояснень таких свідків до матеріалів справи не долучено.

Більше того у долученому Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4) свідки огляду не вказані, як і не вказано про застосування боді камер.

Натомість за положеннями ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

З дослідженого відеозапису не можливо прослідкувати і факт перебування свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, Акту огляду, що не виключає факту того, що останні підписали пустий бланк протоколу.

Також поза увагою суду не може залишитися і той факт, що саме поліцейський о 19:51 вказує свідкам ОСОБА_8 та ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_1 уникає огляду та що його дії слід розцінювати як пасивну відмову.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі №688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин (в даному випадку правопорушення) був вчинений і обвинувачений (особа, яка притягається до адміністративної відповідальності) є винним у вчиненні цього злочину правопорушення).

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням викладеного, за встановлених «обґрунтованих сумнівів», вважаю за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, ст. 62 Конституції України, керуючись п.1 ст.247, ст.ст. 130, 251, 252, 256, 266, 280, 283, 284- 285, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 386161 від 13.11.2022 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

СуддяС. А. Асташев