Справа № 357/221/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2022 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О. О. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, фізичної особи підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 226107 від 01.12.2022 року: 01.12.2022 року о 20 год. 32 хв. в м. Біла Церква, по вул. Митрофанова, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Transit» д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився в присутності двох свідків.

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення заперечив та зазначив, що того дня він перебував у тверезому стані та від проходження огляду не відмовлявся. ОСОБА_1 зазначив, що дійсно того дня він керував транспортним засобом та повернувши ліворуч його було зупинено працівниками поліції, котрі почали зазначати нібито ОСОБА_1 здійснив проїзд на забороняючий червоний сигнал світлофора у зв`язку із чим відносно нього було винесено постанову за ч.2 ст. 122 КУпАП. В подальшому поліцейські з незрозумілих для нього причин почали повідомляти, що вбачають у нього ознаки алкогольного сп`яніння, тому ОСОБА_1 необхідно було пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився. ОСОБА_1 було надано спеціальний технічний прилад «Драгер» для проходження огляду, однак ОСОБА_1 не зміг пройти огляд за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер», оскільки він хворів на астму, тому зрештою відмовився від проходження огляду на місці зупинки автомобіля та попросив пройти огляд у медичному закладі у лікаря-нарколога, однак йому було відмовлено та вказано, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення. Також ОСОБА_1 вказав суду, що в присутності свідків від огляду він не відмовлявся, а зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення були залучені формально, для проставлення своїх підписів у протоколі та письмових поясненнях.

Крім цього ОСОБА_1 зауважив, що від керування транспортним засобом працівники поліції його не відстороняли та він продовжив керувати своїм автомобілем після складання адміністративних матеріалів, а наявна в матеріалах справи розписка ОСОБА_2 було оформлена формально.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Тимошенко В.П. просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, зокрема зазначив, що надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення не доводять винуватість ОСОБА_1 , які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 неодноразово викликались судом для надання пояснень в судовому засіданні, проте до суду вказані свідки не з`являлись, про причини своєї неявки суду не повідомляли.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, а також дослідивши докази наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 226107 від 01.12.2022 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.12.2021, копію акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 01.12.2021, розписку ОСОБА_2 від 01.12.2021, рапорт поліцейського від 01.12.2021, копію постанови про накладення адміністративного стягнення від 01.12.2022, довідку про відсутність відеозаписів з портативного відеореєстратора від 15.12.2021, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, суд зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедура направлення та проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначається також Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 233000 від 08.06.2022 року, слідує, що будучи водієм транспортного засобу та за наявності ознак алкогольного сп`яніння на вимогу працівника поліції ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду з метою визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. При цьому у графі пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вказав свою незгоду з даним протоколом.

Пояснення ОСОБА_1 надані в судовому засіданні вказують на той факт, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння останній не відмовлявся, а у зв`язку із тим, що хворів на астму та із пандемією Covid-19 не зміг пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», тому бажав пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, проте йому було відмовлено працівниками поліції. Тобто, від проходження огляду у встановленому законодавством порядку ОСОБА_1 не відмовлявся, а мало місце лише відмови від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу.

В своїх письмових поясненнях свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 01.12.2021 вказали, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому суд звертає увагу, що в даних письмових поясненнях не конкретизовано той факт, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога.

Суд зобов`язаний дотримуватися принципів безпосередності дослідження показань, доказів, тому в даному випадку під час вирішення справи суд не бере до уваги письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 01.12.2021, оскільки останніх не надалось можливим допитати в судовому засіданні, у зв`язку із їхньою неявкою до суду, при цьому дані письмові пояснення викликають певні сумніви та не є конкретизованими.

В матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.12.2021, проте вказане направлення не містить будь-яких записів ОСОБА_1 про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що події викладені у протоколі були зафіксовані на бодікамери працівників поліції, однак з довідки ст. інспектора батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Антона Жигульського від 15.12.2021 слідує, що в ході перегляду бази відеозаписів по даному протоколу про адміністративне правопорушення було встановлено, що дані відеозаписи відсутні або ж пошкоджені, чи такі, що неможливо ідентифікувати та непридатні у якості доказів.

Зважаючи на викладене, суд констатує, що надані матеріали справи не містять достатніх та належних доказів на підтвердження обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, що в свою чергу позбавляє суд можливості встановити об`єктивні обставини даної справи, зокрема й беззаперечно встановити, що ОСОБА_1 в дійсності в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі у лікаря-нарколога, при цьому пояснення ОСОБА_1 надані в судовому засіданні вказують, що від проходження огляду у закладі охорони здоров`я останній не відмовлявся.

Суд зауважує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена достатніми, належними та допустимими доказами, а у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оскільки відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, тому в даному випадку суд приймає доводи ОСОБА_1 .

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «АЛЛЕНЕ де Рібермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до положень п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння суду не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 247, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розпочате за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяОлег ГРЕБІНЬ