Справа № 390/1517/21
Провадження № 3/390/20/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2022 року. Суддя Кіровоградського районного суду Кіровоградської області Бойко І.А., розглянувши матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст.130 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

07.11.2021 року об 11.50 год. ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ-21051, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автомобільній дорозі «Кропивницький-Кривий Ріг-Запоріжжя», з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Після продуття алкотестера Drager, тест № 3441, тест показав 2,47‰, що встановлено при свідках ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Таким чином, ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 (а) ПДР України.

Відповідно вимог ст.268 КУпАП: справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 у судові засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду за адресою місця проживання, яку вказано у протоколі, в установленому законом порядку засобами поштового зв`язку. ОСОБА_1 обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та про те, що справа розглядається Кіровоградським районним судом Кіровоградської області, проте не вжив заходів для явки до суду чи повідомлення про причини неявки. У практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні, суд зазначає, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (справа «Пономарьов проти України» 03.04.2008 року заява N3236/03). Таким чином, зважаючи, що ОСОБА_1 сповіщений про дату, місце та час розгляду справи, проте до суду не з`явився, не подав суду клопотання про відкладення розгляду справи, не повідомив причини неявки, вважаю можливим розглянути справу за відсутності правопорушника на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що вину правопорушника доведено та дії кваліфіковано правильно, виходячи з таких підстав.

Пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вину ОСОБА_1 доведено: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №108358 від 07.11.2021 року; результатом тестування на алкоголь за допомогою приладу Drager, який показав наявність алкоголю 2,47‰ та актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 07.11.2021; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; відеозаписами з нагрудних відео-реєстраторів працівників поліції, якими зафіксовано зупинку автомобіля ВАЗ-21051, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , продуття останнім у присутності свідків алкотестеру, що показав результат 2,47‰ , з яким ОСОБА_1 погодився.

Таким чином, дослідивши та проаналізувавши матеріали, вважаю, що вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, доведено.

При призначенні стягнення, виходячи з положень ст.33 КУпАП, враховується, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, тому необхідним і достатнім є стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно ст.40-1 КУпАП у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір, розмір і порядок сплати якого встановлюється Законом України "Про судовий збір", сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 130, 279, 280, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і призначити стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496,20 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області І.А. Бойко