КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року м. Київ

Справа № 757/53383/17-п

Апеляційне провадження № 33/824/2898/2022

Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В. розглянувши апеляційну скаргу Сакалюка Дмитра Васильовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 05.09.2017 р. о 21:45 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Фольксваген Гольф» д.н. НОМЕР_1 у м. Києві на перехресті вул. В.Васильківська та вул. І.Федорова, під час зміни напрямку руху не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем «Порш Каєн» д.н. НОМЕР_2 який рухався в попутному напрямку, після чого здійснив зіткнення з автомобілем «Ауді» д.н. НОМЕР_3 , який рухався попереду, чим порушив вимоги п. 10.1 ПДР України.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року провадження по справі відносно ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, Сакалюк Дмитро Васильович в інтересах ОСОБА_1 29 серпня 2022 року направив до Печерського районного суду м. Києва апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року та прийняти нову постанову, в якій встановити факт порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України в ДТП, що мала місце 05.09.2017 року за участю автомобілів «Porsche», державний № НОМЕР_2 (яким керував ОСОБА_1 ) та «Volkswagen Golf», державний № НОМЕР_1 (яким керував ОСОБА_2 ).

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що протокол про адміністративне правопорушення складено лише відносно ОСОБА_2 .

Крім того, в матеріалах справи наявні всі належні та ніким не спростовані докази, що свідчать про порушення правил дорожнього руху ОСОБА_2 . Вказує, що суд першої інстанції не надав правової оцінки цим доказам, а пояснення свідків не можуть бути об`єктивними, оскільки вони зацікавлені у закритті провадження відносно ОСОБА_2 .

Висновок експерта Давидовича О.О., який наданий водієм автомобіля «Volkswagen Golf», державний № НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , є однобічним та не об`єктивним, оскільки експерт не враховує пояснення всіх учасників ДТП та не враховує характер пошкоджень автомобілів отриманих при ДТП.

Апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що у судове засідання яке відбулось 17 серпня 2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Сакалюк Д. В. не зміг з`явитись, а тому до суду було подано відповідне клопотання про відкладення розгляду справи, яке судом не було взято до уваги. Станом на день подання апеляційної скарги копію постанови представником не отримано, про зміст постанови йому стало відомо лише з ЄДРСР 23 серпня 2022 року після її оприлюднення.

Тому просить поновити строк на оскарження.

Крім того вказує, що враховуючи що останній день на оскарження припадає на вихідний день, то скарга подається в межах 10-ти денного строку.

Вирішуючи питання про поновлення строку, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Судове засідання 17 серпня 2022 року відбулось за відсутності представника ОСОБА_1 адвоката Сакалюка Д. В., крім того матеріали справи не містять доказів направлення повного тексту постанови ОСОБА_1 та його представнику.

Таким чином матеріалами справи не спростовано доводи клопотання про не отримання адвокатом Сакалюком Д. В. повного тексту постанови від 17 серпня 2022 року, тому вважаю за можливе поновити строк на апеляційне оскарження.

У судовому засіданні апеляційного суду 20 грудня 2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Сакалюк Д. В., який приймав участь у судовому засіданні в режимі відео конференції, доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 адвокат Носов Р. В., який був присутній в залі суду, проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

ОСОБА_2 , приймав участь у судових засіданнях в режимі відео конференції, проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Викликаний у судове засідання експерт ОСОБА_3 надав роз`яснення щодо наданого ним висновку від 25.07.2019 року № 24577/18-52/19750/19-52.

Пояснив, що дії водія ОСОБА_2 не перебуватимуть у прямому причиному зв`язку з ДТП лише у тому випадку, якщо останній почав перестроюватись з 4-ї у 3-тю смугу (відносно першої смуги, рух по якій дозволено маршрутним ТЗ) раніше, ніж водій «Porsche» виїхав з 2-ої смуги у 3-тю (відносно першої смуги, рух по якій дозволено маршрутним ТЗ).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи та експерта, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Враховуючи положення ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти Російської Федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

При винесенні постанови суд першої інстанції керувався тим, що постановою Печерського районного суду м. Києва від 11.10.2018 року у відповідності до вимог ст. 273 КУпАП призначено у даній справі експерта з числа експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_4 пояснив, що він не може дати об`єктивний висновок у постановлених йому питаннях, оскільки йому необхідно додатково оглянути автомобілі учасників ДТП або у разі неможливості , оглянути світлини обох транспортних засобів станом на час ДТП з усіма пошкодженнями та провести спеціальні дослідження, які він може зробити лише в експертній установі, з наданням йому усіх можливих доказів, оскільки в матеріалах справи містяться два висновки експертів, яким надавалися різні за обсягами матеріали справи.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 02.11.2018 року по справі призначено судово-автотехнічну експертизу.

Висновком експертів за результатами проведення авто технічної та транспортно-трасологічної експертизи від 25.07.2019 року № 24577/18-52/19750/19-52 встановлено, що неможливо підтвердити/спростувати в комплексі жодну з версій водіїв автомобілів «Фольксваген Гольф» та «Порш Каєн» (окрім версії за первинними поясненнями водія автомобіля «Фольксваген Гольф»).

Враховуючи викладене вище, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що матеріалами справи не доведено наявність у діях ОСОБА_2 порушення вимог п. 10.1 ПДР України, а тому відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Однак апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, можуть бути лише водії транспортних засобів. При цьому пошкодження таких засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно вимог п. 10.3 ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Згідно висновку експертів від 25.07.2019 року № 24577/18-52/19750/19-52 який у судовому засіданні підтримав експерт ОСОБА_3 вбачається, що

З технічної точки зору первинні письмові пояснення водія автомобіля Volkswagenвід 05.09.2017 щодо обставин зближення автомобілів Porsche і Volkswagen до місця зіткнення являються такими, що позбавлені технічної спроможності (причини детально викладені в дослідницькій частині).

З технічної точки зору первинні письмові пояснення водія автомобіля Porsche від 05.09.2017 щодо обставин зближення автомобілів Porsche і Volkswagen до місця зіткнення являються такими, що не позбавлені технічної спроможності (причини детально викладені в дослідницькій частині).

Підтвердити/спростувати пояснення водіїв автомобілів Porsche і Volkswagen в частині вказаних ним величин швидкостей руху ТЗ (Porsche - 40…50 км/год; Volkswagen- 11,7 км/год) у сукупності із вказаною водієм автомобіля Volkswagenтривалістю переміщення від початку маневрування даного тз до моменту зіткнення автомобілів porscheі volkswagen - 2,0 с, на підставі наявних в матеріалах справи даних - неможливо. а тому, зазначені кількісні дані були прийняті в дослідженні до експертного розгляду.

З технічної точки зору пояснення водія ОСОБА_2 згідно клопотання захисника від 01.11.2018 щодо обставин зближення автомобілів Porsche і Volkswagen до місця зіткнення являються такими, що не позбавлені технічної спроможності за викладених вище умов (причини та умови детально викладені в дослідницькій частині).

Дослідження було проведене за двома варіантами:

І-й варіант згідно первинних пояснень водія автомобіля Porscheвід 05.09.2017

ІІ-й варіант відповідно до пояснень водія ОСОБА_2 згідно клопотання захисника від 01.11.2018

І-й варіант

В даній дорожній обстановці згідно відповідного варіанту розвитку ДТП з технічної точки зору водій автомобіля Volkswagen повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1 і 10.3 ПДР.

В даній дорожній обстановці згідно відповідного варіанту розвитку ДТП з технічної точки зору, водій автомобіля Porsche з моменту виникнення небезпеки для його руху, повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР

Технічна можливість уникнути зіткнення із автомобілями Porsche та Audi для водія автомобіля Volkswagen полягала у виконанні ним (водієм) вимої п.п. 10.1 і 10.3 ПДР, для виконання яких (вимог ПДР) у водія вказаного ТЗ не вбачається перешкод технічного характеру виходячи з обставин зближення ТЗ за відповідним варіантом розвитку ДТП. Таким чином, приймаючи до уваги відповідний варіант розвитку ДТП, водій автомобіля Volkswagen мав технічну можливість запобігти даній ДТП шляхом виконання вимог п.п. 10.1 і 10.3 ПДР.

Відповідно до кількісних даних, що містяться в матеріалах справи (викладені вище), водій автомобіля Porsche з моменту виникнення небезпеки для руху (з моменту об`єктивної можливості виявлення водієм зазначеного ТЗ маневрування автомобіля Volkswagen), при швидкості руху відповідного ТЗ 40…50 км/год, він (водій) не мав технічну можливість уникнути зіткнення із автомобілем Volkswagen шляхом застосування екстреного гальмування. Отже, приймаючи до уваги відповідний варіант розвитку ДТП, водій автомобіля Porsche не мав технічну можливість запобігти даній ДТП.

ІІ-й варіант

В даній дорожній обстановці згідно відповідного варіанту розвитку ДТП з технічної точки зору, водій автомобіля Volkswagen з моменту виникнення небезпеки для його руху, повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР.

В даній дорожній обстановці згідно відповідного варіанту розвитку ДТП з технічної точки зору, водій автомобіля Porsche повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1 і 10.3 ПДР.

Відповідно до кількісних даних, що містяться в матеріалах справи (викладені вище), водій автомобіля Volkswagen з моменту виникнення небезпеки для руху (з моменту об`єктивної можливості виявлення водієм зазначеного ТЗ маневрування автомобіля Porsche), при швидкості руху відповідного ТЗ 11,7 км/год, він (водій) не мав технічну можливість уникнути зіткнення із автомобілем Porscheшляхом застосування екстреного гальмування. Отже, приймаючи до уваги відповідний варіант розвитку ДТП, водій автомобіля Volkswagen також не мав технічну можливість уникнути зіткнення із автомобілем Audi, та відповідно, запобігти даній ДТП.

Технічна можливість уникнути зіткнення із автомобілем Volkswagen для водія автомобіля Porsche полягала у виконанні ним (водієм) вимог п.п. 10.1 і 10.3 ПДР, для виконання яких (вимог ПДР) у водія вказаного ТЗ не вбачається перешкод технічного характеру виходячи з обставин зближення ТЗ за відповідним варіантом розвитку ДТП. Таким чином приймаючи до уваги відповідний варіант розвитку ДТП, водій автомобіля Porsche мав технічну можливість запобігти даній ДТП шляхом виконання вимог п.п. 10.1 і 10.3 ПДР.

Для обох варіантів розвитку ДТП

Оскільки в рамках даного дослідження неможливо підтвердити/спростувати в комплексі жодну з версій водіїв автомобілів Porsche і Volkswagen (окрім версії за первинними поясненнями водія автомобіля Volkswagen від 05.09.2017), тому вирішення питання стосовно встановлення причинного зв`язку між діями учасників даної ДТП та її виникнення потребує всебічної оцінки всіх зібраних по справі доказів, в тому числі і даного висновку.

Роз`яснюючи свій висновок експерт ОСОБА_3 пояснив, що дії водія ОСОБА_2 не перебуватимуть у прямому причинному зв`язку з ДТП лише у тому випадку, якщо останній почав перестроювання з 4-ї у 3-тю смугу (відносно першої смуги, рух по якій дозволено маршрутним ТЗ) раніше, ніж водій «Porsche» виїхав з 2-ої смуги у 3-тю (відносно першої смуги, рух по якій дозволено маршрутним ТЗ).

За таких обставин суд доходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_2 буде відсутній склад правопорушення, лише в тому випадку, якщо матеріалами справи буде доведено, що автомобіль «Porsche» не перебував у тій смузі руху в яку здійснював перестроювання ОСОБА_2 . Тобто лише за доведеності такої обставини, суд зможе взяти за основу висновок, проведеної судом експертизи за варіантом 2 згідно клопотання захисника.

Разом з тим така обставина не підтверджується первинними поясненнями водіїв, які вони давали одразу на місці пригоди, протоколом про адміністративне правопорушення, та схемою ДТП.

Версія та пояснення ОСОБА_2 про те, що коли він почав перестроюватись у третю смугу автомобіля «Porsche» у цій смузі ще не було з`явилась після вступу до справи захисника.

Разом з тим пояснення водія ОСОБА_1 були послідовні, як під час оформлення ДТП, так і під час розгляду справи останній стверджував, що він рухався в третій смузі, коли відчув поштовх у ліву частину свого автомобіля почав гальмувати.

Суд також враховує, що первинні пояснення вказаного водія, щодо обставин ДТП є технічно-спроможними за висновками експерта та узгоджуються з іншими письмовими доказами.

Покази самого водія ОСОБА_2 на час складання протоколу про адміністративне правопорушення та на момент вступу у справу захисника суттєво відрізняються, про що зазначено експертами у висновку, таку зміну показів суд розцінює як намагання особи уникнути відповідальності за скоєне порушення.

Покази свідка ОСОБА_5 , який надав пояснення, щодо поведінки водія «Porsche» : "здійснював агресивне перестроювання за 2 км до місця ДТП", не може свідчити про те, що на момент коли водій ОСОБА_2 почав перестроюватись, водій ОСОБА_1 ще не рухався у 3-ій смузі (відносно першої смуги, рух по якій дозволено маршрутним ТЗ). Крім того, свідком зазначено, що він не бачив сам момент зіткнення.

У суду відсутні будь-які докази, окрім пояснень самого ОСОБА_2 згідно клопотання захисника від 01.11.2018 року, які спростовують вину водія ОСОБА_2 у вчиненні ДТП за участю автомобілів «Porsche», державний № НОМЕР_2 (яким керував ОСОБА_1 ) та «Volkswagen Golf» (яким керував ОСОБА_2 ), а також письмових пояснень ОСОБА_6 яка є дружиною ОСОБА_2 , до яких суд відноситься критично через близькі родинні стосунки.

Суд також враховує, що пояснення і свідок ОСОБА_5 і ОСОБА_6 надавали департаменту поліції в листопаді 2017 року, вже після сформованої позиції захисту та у відповідності з його версією обставин ДТП, яка відрізняється від обставин зафіксованих під час оформлення ДТП на підставі первинних пояснень водіїв .

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення,

- схемою місця ДТП складеною працівниками поліції на якій зафіксовано місце зіткнення автомобілів-учасників ДТП, їх схематичне взаємне розташування по відношенню до проїзної частини та по відношенню один до одного, дорожню обстановку в цілому, отримані автомобілями пошкодження,

- поясненнями водіїв, які вони надавали на місці ДТП,

- висновком експертів від 25.07.2019 року № 24577/18-52/19750/19-52 за першим варіантом розвитку подій, який підтверджений іншими доказами, зібраними у справі,

що в своїй сукупності не викликають у суду сумніву щодо наявності вини у діях водія «Volkswagen Golf».

Відповідно до п. 1.4. Правил дорожнього руху України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.Таким чином, зіткнення відбулося через те, що ОСОБА_2 при перестроюванні не впевнився в безпечності свого маневру чим порушив вимоги п.10.1 ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП.

Разом з цим, відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 здійснив дорожньо-транспортну пригоду 15 вересня 2017 року, про що було складено відповідний протокол.

Тобто на момент судового розгляду у суді першої інстанції цієї справи закінчився строк, передбачений ст.38 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі.

З правового аналізу положень ст. 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП. Відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у скоєнні ДТП.

Отже, в частині вирішення питання встановлення наявності в діях ОСОБА_2 провини при закритті провадження у справі, відповідно до вимог п.7 ст. 247 КУпАП, суд апеляційної інстанції виходить з положень ст.280 КУпАП, згідно вимог якої орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на встановлення апеляційним судом доведеності вини водія ОСОБА_2 , та безпідставності висновків суду першої інстанції про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про закриття провадження у цій справі, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення передбачених ч.2 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ

Клопотання Сакалюка Дмитра Васильовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року.

Апеляційну скаргу Сакалюка Дмитра Васильовича в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити .

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року, якою провадження по справі відносно ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою провадження у справі - закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст. 38 КУпАП

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В.Желепа