Справа №: 343/1016/22
Провадження №: 3/0343/496/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2022 року м. Долина

Долинський районний суд Івано - Франківської області в складі:

головуючого судді - Андрусіва І.М.,

секретаря судового засідання - Січки В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, не працюючого, в минулому до адміністративної відповідальності не притягувався, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ст. 124; 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю: потерпілого ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Також ОСОБА_1 поставлено у вину те, що він 07.04.2022 о 14.22 год на автодорозі Н-10, поблизу с. Надіїв, керуючи транспортним засобом марки «Mersedes Benz» реєстраційний номер НОМЕР_2 був причетним до ДТП з транспортним засобом марки «Toyota Corolla Verso» та залишив місце ДТП. Тобто, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП вчинено за таких обставин.

07 квітня 2022 року о 14.22 год на автодорозі Н-10, поблизу с. Надіїв, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_3 не переконався в тому, що водій транспортного засобу марки «Тойота Королла» д.н.з. НОМЕР_4 , який рухався попереду, по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту ліворуч, не впевнився в безпечності руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та здійснив зіткнення з трансортним засобом марки "Тойота Королла". При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 14.2. б ПДР України.

ІІ. Пояснення учасників судового засідання:

в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Суд бере до уваги, що ОСОБА_1 мав можливість реалізувати гарантовані законом права: на ознайомлення з матеріалами справи, на захист, шляхом залучення захисника, подання до суду доказів, пояснень, клопотань.

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 суд враховує, що останнній був обізнаним з фактом складення відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 122-4; 124 КУпАП, що підтверджується його підписом про ознайомлення з місцем розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що правопорушення, які ставляться у вину ОСОБА_1 були вчинені 07.04.2022. Останній про місце і час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 17, 28). 27.06.2022 ним було заявлено клопотання про передачу справи до Новоселицького районного суду Чернівецької області (а.с. 29), яке постановою Долинського районного суду Івано - Франківської області (а.с. 34) було задоволено. Однак справу Новоселицьким районним судом Чернівецької області було повернуто до Долинського районного суду. Беручи до уваги те, що спори між судами про підсудність не допускаються, повернута справа прийнята до провадження та призначення до розгляду.

З огляду на вищевикладене, враховуючи вимоги ст.ст. 268, 38 КУпАП суд вважає за можливе провест розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 .

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні дав показання, що рухаючись з м. Долина в сторону м. Івано - Франківськ повертав в с. Надіїв. Заздалегіть включивши лівий поворот та пропустивши автомобілі, які рухались йому на зустріч, розпочавши маневр повороту ліворуч, побачив, що раптово на зустрічну смугу руху виїхав бус червоного кольору та почав його обганяти. Він різко загальмував, але уникнути зіткнення не вдалось. Вказаний бус вдарив його автомобіль в переднє ліве крило та передній бампер. Просить притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки він винуватий в даній ДТП. Приїхавши на місце події працівники поліції сказали забрати транспортні засоби з дороги для забезпечення руху, що ними було зроблено. Після чого він залишився чекати свою страхову компанію, а водій ОСОБА_1 поїхав шукати колеса до свого транспортного засобу. Ніхто з них місце ДТП не залишав.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази:

на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №032838 від 07.04.2022, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. );

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №032760 від 07.04.2022, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, яке ставиться у вину ОСОБА_1 (а.с. 1);

- фотокопія, на якій зображено транспортний засіб «Toyota» з механічними пошкодженнями (а.с. 8);

ІV. Оцінка суду:

оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як визначено в п 1.9. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 14.2. б ПДР України, перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.

Так із матеріалів справи вбачається, що правопорушнику було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи в Долинському районному суді Івано - Франківської області, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1

Посвідчення водія у ОСОБА_1 було вилучено працівником поліції та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

Зі змістом протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його власноручний підпис у даному протоколі.

З огляду на викладене вище, беручи до уваги надані пояснення потерпілого ОСОБА_2 , всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суд зазначає таке.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП, передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Гурепка проти України»).

При цьому, позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом як кримінально - правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті для здійснення діяльності».

Визнання кримінально - правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Зокрема, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право на участь у судовому засіданні, право на захист своїх інтересів за допомогою професійного захисника, право на надання доказів та пояснень щодо висунутого обвинувачення, оскарження судових рішень.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно з п.п. 2.10. а) Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

При цьому, за змістом пункту 2.10. Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій також зобов`язаний: б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Проте, даних про залишення ОСОБА_1 місця дорожньо-транспортної пригоди суду не надано. Суд звертає увагу на те, що судочинство з розгляду справ про адміністративні правопорушення здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їх правових позицій, прав і інтересів засобами, передбаченими законом, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Принцип змагальності ґрунтується на тому переконанні, що протилежність інтересів сторін є найкращою гарантією для забезпечення повноти судового розгляду та встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішання питання про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Судом у повному обсязі досліджені докази, які містяться в матеріалах справи. Так, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи долучено рапорт старшого інспектора-чергового ВП №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області Димида В.М. від 07.04.2022, з даних якого встановлено, що 07.04.2022 о 14.19 год надійшло повідомлення про те, що на повороті в с. Надіїв, на центральній дорозі, сталась ДТП. Прибувши на місце події було встановлено водіїв (учасників ДТП). На водія ОСОБА_1 складено протокол за ст. 124 КУпАП.

Жодних даних про залишення водіями транспортних засобів місця ДТП даний рапорт не містить.

Суд звертає увагу на те, що вказаний рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області про законність своїх дій.

З наданих ОСОБА_2 пояснень в судовому засіданні та фототаблиць встановлено, що після ДТП як його автомобіль так і автомобіль іншого учасника ДТП ( ОСОБА_1 ) не переміщались та залишались на місці події до приїзду працівників поліції.

Згідно з п. 1.10. Правил дорожнього руху, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Проте, матеріалами справи не підтверджено те, що у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 обов`язків згідно з п. 2.10. ПДР України поліцейські вживали заходів для встановлення його, як учасника такої пригоди чи транспортного засобу.

Таким чином, дослідження сукупності наявних у справі доказів свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні достатні та належні докази, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Отже, згідно з вимогами ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно з якими «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Протокол про адміністративне правопорушення позбавлений доказової сили, якщо він не підтверджений іншими доказами, які долучені до нього.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що провадження справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ст. 124 КУпАП, оскільки він порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення та його особу.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не встановив.

Таким чином, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 стягнення, яке б вiдповiдало вчиненому ним правопорушенню та його особi, в межах санкції ст. 124 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення.

V. Вирішення питання судового збору:

відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення та накласти стягнення у видi штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) -899998; рахунок отримувача № UA0026001; код класифікації доходів бюджету -22030106) 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано - Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано - Франківської області.

Суддя: І.М.Андрусів