ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1401/22 Справа № 932/4101/22 Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Братцевої Надії Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з оскаржуваною постановою, 17.07.2022 о 17.37 год. водій ОСОБА_1 , знаходячись на вул. Запорізьке шосе, 11Б у м. Дніпро, керував автомобілем «Рено» д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з винесеною постановою, захисник Братцева Н.С. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова є необгрунтованою та такою, що не відповідає вимогам законодавства, тому просить її скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження у справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на невідповідність висновків суду, викладених у постанові фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Апелянт зазначає, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення день та час ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а працівники поліції, складаючи протокол, порушили вимоги законодавства, оскільки ознаки виявленого сп`яніння ОСОБА_1 не оголошувались, та не зрозуміло за якою саме ознакою сп`яніння поліцейські визначили стан алкогольного сп`яніння, в якому нібито перебував ОСОБА_1 . До того ж, захисник вказує, що у справі відсутні пояснення будь-яких свідків, які б змогли підтвердтити факт того, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, або факт його відмови від проходження обстеження на місці зупинки з використанням технічного приладу "Драгер" та в закладі охорони здоров`я. Разом з цим, захисник звертає увагу, що у справі відсутнє направлення до закладу охорони здоров`я на проходження водієм в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Окрім того, апелянт наголошує, що відеозапис, який наявний у справі, не є безперервним, та з нього неможливо встановити всю хронологію подій, які відбувались 17.07.2022, а також він не містить факту керування ОСОБА_1 автомобілем. Водночас, апелянт вказує, що судом не враховано те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та не запропонували йому надати письмові пояснення з приводу події, яка зазначена в протоколі, що є суттєвим порушенням вимог чинного законодавства.

Отже, на думку сторони захисту, суть правопорушення викладена в протоколі не зрозуміло і не чітко, тому не можливо встановити, що саме закидається у вину ОСОБА_1 , але цим обставинам суд не надав належної оцінки, та дійшов помилкового висновку про наявність в його діях складу правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому, на переконання захисника, постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Заслухавши пояснення захисника Братцевої Н.С., яка підтримала доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Ці вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Вина ОСОБА_1 у скоєні цього правопорушення, підтверджується доказами, наявними у справі, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №052009 від 17.07.2022, в якому, у відповідності до вимог закону, викладені обставини вчиненного ОСОБА_1 правопорушення, відеозаписами з нагрудних бодікамер поліцейських DM 472311 та DM 471463, на яких зафіксовано, що водій ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою технічного приладу «Драгер», так і у закладі охорони здоров`я.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, які виразилися у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само й за відмову від проходження огляду на стан такого сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейськими водію ОСОБА_1 , після зупипнки автомобіля, не було оголошено ознак сп`яніння, вказаних у протоколі, суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованими, оскільки відповідно до п. 2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

До того ж, з наявного у справі відеозапису з бодікамери поліцейських видно, як працівник поліції оголошував ОСОБА_1 виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння. Крім того, ці ознаки алкогольного сп`яніння вказані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №052009 від 17.07.2022, який ОСОБА_1 підписав без зауважень, та фактично погодився з ними.

Доводи захисника про те, що у справі відсутні пояснення будь-яких свідків, які б змогли б підтвердити факт керування автомобілем ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу "Драгер", апеляційний суд розцінює як безпідставні, оскільки відповідно до положень ст. 266 КУпАП, наявність свідків при здійсненні відеофіксації події правопорушення не є обов`язковою, а з відеозапису з бодікамери поліцейського, який міститься у справі видно, що саме ОСОБА_1 перебуває за кермом автомобілю «Рено» д.н.з НОМЕР_1 , а також на відео зафіксовано, його відмову проходити у встановленому законному порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на те, що наявний у справі відеозапис не є безперервним і не відображає всіх обставин справи, є необґрунтованими, оскільки на відеозаписі зафіксовано подію та обставини вчиненого правопорушення, та доводи скарги в цій частині також не заслуговують на увагу.

Твердження апелянта про те, що у справі відсутнє направлення водія до закладу охорони здоров`я на проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння, є безпідставними, оскільки працівники поліції складають направлення для проходження огляду в медичному закладі тільки у тому випадку, коли водій погоджується пройти такий огляд.

Посилання сторони захисту на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №052009 від 17.07.2022 суть правопорушення викладена не чітко та не зрозуміло, та не можливо встановити від проходження якого саме огляду відмовився ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає також необгрунтованими, оскільки ці доводи спростовуються самим протоколом, в якому чітко і зрозуміло вказано, що водій ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на камеру 472311,471469.

Що ж стосується доводів захисника на те, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом, то слід зазначити, що у справі наявна розписка ОСОБА_1 від 17.07.2022, в якій він зобов`язується протягом доби не керувати транспортними засобами, тому ці доводи сторони захисту, апеляційний суд вважає безпідставними.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності оскаржуваної постанови та наявності підстав для закриття провадження у справі, про що йдеться в апеляційній скарзі, в ході апеляційного розгляду, не встановлено.

З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Отже, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, у зв`язку з чим скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Братцевої Надії Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 , залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко