Справа № 353/4/22
Провадження № 3/353/59/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 рокум.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Мотрук Л.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділення поліції №5 (м.Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України, за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

16.11.2021 року старшим ДОП відділення поліції №5 (м.Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області підполковником поліції Ляцьким Р.Б., складено протокол серії ВАБ №754365 від 16.11.2021 року, відносно ОСОБА_1 , про те, що останній у період часу з 15.10.2021 року після перетину державного кордону України порушив умови самоізоляції, що виразилося у не встановленні мобільного додатку «Дія вдома», або проходження обсервації в медичному закладі, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію Тлумацького районного суду Івано-Франківської області 17.02.2022 року подав пояснення-клопотання в якому зазначив, що 15.10.2021 року після перетину державного кордону України знаходився на самоізоляції, обсервації за адресою вул. Шевченка, 8/4, м. Тлумач, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область. Про те, що йому потрібно встановити мобільний додаток «Дія вдома» ніхто не повідомляв та жодної розписки з даного приводу не підписував. Також зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки у вищевказаному протоколі не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, яка полягає у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. У вищевказаному протоколі не викладено суть правопорушення у відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, протокол складено у відсутності двох свідків та не вказано причин їх відсутності. Виходячи з наведеного просив провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та розгляд справи проводити без його участі (а.с.17,18).

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП передбачено відповідальність осіб за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція ч.1 ст.44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

Згідно із ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КупАП та не може бути перекладено на суд.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП, відділенням поліції №5 (м.Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №754365 від 16.11.2021 року (а.с.3), письмові пояснення останнього (а.с.4), зобов`язання ОСОБА_1 (а.с.5).

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №754365 від 16.11.2021 року, є документом, в якому викладено формулювання обвинувачення, однак суть вчиненого адміністративного правопорушення не відповідає вимозі диспозиції ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, так як у вищевказаному протоколі не зазначено, які саме правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми, передбачені Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами були порушені.

До матеріалів справи також не долучено належних доказів на основі яких, у визначеному законом порядку, можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, пояснень свідків, відеоматеріалів тощо. Також не долучено документ, який би підтверджував, що ОСОБА_1 ознайомлено з обов`язком встановлення мобільного додатку «Дія вдома», який засвідчено підписом останнього.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» є джерелом національного права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

Таким чином, вважаю, що по даній справі про адміністративне правопорушення у протоколі серії ВАБ №754365 від 16.11.2021 року не доведено поза всяким розумним сумнівом факт порушення ОСОБА_1 умови самоізоляції, що виразилося у не встановленні мобільного додатку «Дія вдома», або проходження обсервації в медичному закладі, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП. Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, відповідно до ч. 1 ст. 44-3, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та керуючись ст. 9, 40-1, 140, 251, 256, 280, 283, 284, 287, 291, 294 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок віднести на рахунок держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд.

СуддяЛ. І. МОТРУК