Справа № 338/924/22
Провадження № 33/4808/721/22
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Куценко О. О.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю ОСОБА_1 та його захисника Михайлишина М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Михайлишина М.В. та Гаманюка Н.Р. на постанову Богородчанського районного суду від 13.10.2022 року щодо ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 23.09.2022 року о 16 години 10 хвилин, у с. Богородчани по вулиці Хмельницького, керував транспортним засобом марки "Volkswagen Caddy", державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координація рухів, звуження зіниць очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Михайлишина М.В. та ОСОБА_1 оспорює законність й обґрунтованість постанови суду, вважає, що вона є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним встановленням обставин, необхідних для вирішення справи, недоведеності встановлених обставин, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Зазначають, що постанова суду не відповідає вимогам практики ЄСПЛ та національних судів. Стверджують, що ОСОБА_1 в судовому засіданні був відсутній, чим було порушено його право на захист, судом не було взято до уваги, те, що він перебуває на обліку в психоневрологічному кабінеті КНП «Богородчанська районна лікарня», а тому він не підлягає адміністративній відповідальності як особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані в якому не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану. На думку апелянтів відмова пройти огляд на стан сп`яніння була зумовлена саме не усвідомленням його наслідків, які потягнули за собою покарання за ст.130 ч.1 КУпАП. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, останню скасувати, провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Клопотання апелянтів про поновлення апеляційного строку підлягає задоволенню з наведених в апеляційній скарзі підстав, оскільки розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 , судом було проігноровано, що останній перебуває на обліку в психоневрологічному кабінеті КНП «Богородчанська районна лікарня» та безпідставно розглянув справу без його участі та захисника, чим було порушено право ОСОБА_1 на захист та справедливий суд, тому строк апеляційного оскарження постанови йому слід поновити, так як він пропущений із поважних причин.

З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши апеляційні доводи апелянтів про підтримання апеляції, апеляційний суд прийшов до переконання про її задоволення.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

В діях ОСОБА_1 можуть бути ознаки пред`явленого йому правопорушення, але його вину не підтверджено у передбаченому законом порядку.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

Розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його захисника слід визнати істотним порушенням його права на захист через стан його здоров`я і перебування на психіатричному обліку, що підтверджується його поведінкою в судовому засіданні.

Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення ОСОБА_1 копії протоколу про правопорушення, даних про вручення якого в матеріалах справи немає. Апелянти заперечили таке вручення, у справі немає документальних підтверджень про вручення йому такої копії або надсилання її поштою. Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення ОСОБА_1 права на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення її до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.

Постанова суду не може залишатися в силі через те, що суд не перевірив і не дав оцінки правомірності зупинки водія ОСОБА_1 , який має відповідати вимогам ЗУ «Про дорожній рух», «Про поліцію» та ПДР України. У справі немає документального підтвердження правомірності такої зупинки його автомобіля. ОСОБА_1 та його захисник стверджують, що не було законних підстав для його зупинки. Тому апеляційний суд вимушений погодитись з доводами апеляції про безпідставність такої зупинки водія, що є підставою вважати всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі дані, в тому числі процедура огляду водія, незаконними за правовим принципом «плодів зіпсованого дерева».

Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджується відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, при цьому не було враховано, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в психоневрологічному кабінеті КНП «Богородчанська районна лікарня» та міг не в повній мірі оцінювати обстановку, яка склалася та усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок стану здоров`я, що є істотним процесуальним порушенням його права на правовий захист і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника. Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст.268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.

Як убачається з відеозапису події, ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про ознаки наркотичного сп`яніння, а тому підстав для проведення огляду на стан сп`яніння в працівників поліції не було і вимога про проходження такого огляду є неправомірною, що є істотним порушенням ст.266КУпАП та вимог спеціальної Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення. Це порушення є істотним порушенням вимог ст.266 КУпАП про процедуру огляду водія і в силу ст.266 ч.5 КУпАП вказує на недійсність проведеного його огляду.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

Апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.

За таких порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику Михайлишину М.В. та Гаманюку Н.Р. строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу захисника Михайлишина М.В. та Гаманюка Н.Р. задовольнити, постанову Богородчанського районного суду від 13.10.2022 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький