П О С Т А Н О В А

Іменем України

18.02.2022 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Величко О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1

за ч.3 ст.130 КУпАП,

встановив:

23.12.2021 року о 21 год. 56 хв. у м. Львові по вул. Володимира Великого, 52 водій ОСОБА_1 , який двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, керував автомобілем DAF FT, д.н.з. НОМЕР_2 , з причіпом Lamberet VFS, д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.3 ст.130 КУпАП.

Окрім того, 24.12.2021 року о 01 год. 10 хв. у м. Львові по вул. Кульпарківській, 95 водій ОСОБА_1 , який двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, керував автомобілем DAF FT, д.н.з. НОМЕР_2 , з причіпом Lamberet VFS, д.н.з. НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 у присутності двох свідків, результат позитивний 2.05 проміле, номер тесту 1056, чим порушив вимоги п. 2.9.А ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.3 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить повернуте на адресу суду рекомендоване повідомлення про вручення повістки.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Окрім цього, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до Глави 21 КУпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак, положенням ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено вичерпний перелік категорій справ, коли присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, у зазначений виключний перелік не входить.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 був обізнаний про виклик його до суду для розгляду справи про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, поважних причин неявки не повідомив, його поведінку суд вважає зловживанням та свідомим затягуванням розгляду справи.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення, долучені до них матеріали, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні склади адміністративних правопорушень, передбачених частиною 3 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 3 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9.А Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 3 ст. 130 КУпАП, доведена: протоколами серії ААБ № 259859 від 24.12.2021 року та серії ААД № 234406 від 23.12.2021 року; відеозаписами з нагрудних камер працівників УПП, яким підтверджується час та обставини вчинення правопорушень, зазначених у вищевказаних протоколах, зокрема на таких зафіксовано, що по обох епізодах інкримінованих ОСОБА_1 дій останній підтвердив, що він керував вантажним транспортним засобом, яким їхав у с. Рясна-Руська для вигрузки, при цьому, 23.12.2021 року відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння і після оформлення відповідних адміністративних матеріалів був попереджений працівниками поліції про недопустимість подальшого керування транспортним засобом, незважаючи на що ОСОБА_1 через кілька годин, уже 24.12.2021 року, продовжив рух та був зупинений працівниками поліції, пройдений на місці зупинки транспортного засобу огляд з використанням технічних засобів підтвердив перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння; актами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, які підписані свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , котрі засвідчили наявність в ОСОБА_1 ознак сп`яніння (почервоніння обличчя, нестійка хода, нечітка вимова) і надали особисті письмові пояснення про те, що водій ОСОБА_1 23.12.2021 року відмовився в їх присутності від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" та у відповідному спеціалізованому медичному закладі; тестом № 1056 від 24.12.2021 року із зафіксованим результатом вмісту алкоголю 2.05 проміле; письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про те, що у їх присутності ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння (згідно відеозапису, наявного в матеріалах справи, у подальшому ОСОБА_1 при проведенні безперервної відеозйомки все ж погодився і пройшов перевірку на стан сп`яніння на місці з використанням приладу "Драгер"); рапортами працівників поліції від 24.12.2021 року, 23.12.2021 року, 25.12.2021 року, якими уточнено дані адміністративного протоколу, а саме в частині того, що ОСОБА_1 попередньо двічі протягом року уже притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП; довідкою ст. інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Н. Дяків від 28.12.2021 року, згідно якої ОСОБА_1 12.11.2021 року та 06.09.2021 року притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за вчинені ним 22.03.2021 року та 07.05.2021 року правопорушення; реєстраційною карткою ТЗ, відповідно до якої вантажний автомобіль DAF FT 95.400 АТІ, 1996 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-номер: НОМЕР_4 , належить на праві власності ОСОБА_1 , - які в своїй сукупності вказують на те, що ОСОБА_1 23.12.2021 року о 21 год. 56 хв. у м. Львові по вул. Володимира Великого, 52 дійсно відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також 24.12.2021 року о 01 год. 10 хв. у м. Львові по вул. Кульпарківській, 95 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 ст. 130 КУпАП. В своїй сукупності дані докази є достатніми.

Таким чином, суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, вважає доведеним факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 ст. 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує: характер вчинених ним правопорушень, ступінь його вини у вчинених правопорушеннях, передбачених ч.3 ст.130 КУпАП, яка доведена повністю, а також зважаючи на те, що ОСОБА_1 вчинив кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же суддею, тому, відповідно до вимог ст. 36 КУпАП, відносно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами та конфіскації транспортного засобу, оскільки транспортний засіб DAF FT 95.400 АТІ, д.н.з. НОМЕР_2 , перебуває у його власності. Застосоване судом до ОСОБА_1 адміністративне стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі трьохтисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень 00 коп., із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 10 (десять) років та із конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, а саме транспортного засобу DAF FT 95.400 АТІ, 1996 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-номер: НОМЕР_4 .

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Величко О.В.