ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/229/22 Номер провадження 33/814/164/22Головуючий у 1-й інстанції Куліш Ю. В. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю секретаря судового засідання Греся А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Київського районного суду м. Полтава від 31 січня 2022 року,

встановив:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим та накладено на нього адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді 17 000 гривень штрафу з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 496 гривень 20 копійок судового збору на користь держави.

За постановою суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 13 січня 2022 року о 00 годині 23 хвилині по вул. Театральній, 3 у м. Полтава в порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував транспортним засобом «ВАЗ 21104», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Київського районного суду м. Полтава від 31 січня 2022 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що місцевий суд не врахував те, що: в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом «ВАЗ 21104», н.з. НОМЕР_1 ; огляд на стан алкогольного сп`яніння апелянта поліцейським проведено з порушенням вимог ст.266 КУпАП та підзаконних актів, так як ОСОБА_1 був не згоден з результатами проведення даного огляду на місці зупинки, про що зазначив у протоколі, однак відповідний огляд у закладі охорони здоров`я не проводився, а також працівником поліції на його вимогу не було надано документів, що підтверджують відповідність застосованого спеціального технічного засобу нормам і його справність; ОСОБА_1 не визнавав своєї вини в судовому засіданні, про що помилково вказано в оскаржуваному рішенні.

Водночас апелянт посилається на те, що судом першої інстанції розглянуто щодо нього справу з порушенням правил підсудності.

ОСОБА_1 , будучи сповіщеним про розгляд справи, в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився та заявив клопотання про здійснення апеляційного розгляду за його відсутності.

Суд апеляційної інстанції перевірив матеріали справи, дослідив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення переглядається у межах доводів апеляційної скарги.

Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Цих вимог судом першої інстанції дотримано.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Наведені положення корелюються з п.2.9 «а» ПДР України, вимогами якого встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП керування ним як водієм транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи належними, допустими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми доказами, та є обґрунтованим.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №229667 13 січня 2022 року о 00 годині 23 хвилині ОСОБА_1 по вул. Театральній, 3 у м. Полтава в порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував транспортним засобом «ВАЗ 21104», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 1).

Зазначені обставини об`єктивно підтверджуються даними відеозапису від 13 січня 2022 року, записаному на технічному носієві інформації, з якого встановлено, що в цей день о 00 годині 23 хвилині ОСОБА_1 при керуванні транспортним засобом «ВАЗ 21104», н.з. НОМЕР_1 , був зупинений поліцією, після чого вийшов з водійського місця та надав документи, на підставі яких він керував та експлуатував зазначений автомобіль. Пасажир же автомобіля «ВАЗ 21104», н.з. НОМЕР_1 , також ідентифікував апелянта як водія даного транспортного засобу (15:26-15:45 хвилини). Затим ОСОБА_1 на вимогу поліцейського в присутності 2 свідків з використанням спеціального технічного засобу приладу «Драгер», пройшов на місці зупинки огляд на стан алкогольного сп`яніння, показник якого склав 1,87 проміле алкоголю в крові. При цьому апелянт не заперечував правильність його ідентифікації як водія, не вказував незгоду з результатами проведеного огляду поліцейським, не наполягаючи на його проведенні в медичному закладі, та не заперечував проти складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення. Це узгоджується зі змістом акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, в якому ОСОБА_1 підтвердив згоду з результатами названого огляду із застосування приладу «Драгер» і засвідчив це своїм підписом (а.с. 3). Усупереч доводам апеляційної скарги, в протоколі ОСОБА_1 виклав загальну позицію непогодження з наявністю в його діях правопорушення без наведення причин у чому вона полягає, жодним чином не вказуючи на незгоду саме з результатами проведеного огляду.

Тому за обставин досліджуваної ситуації в поліцейського не було підстав для направлення апелянта до закладу охорони здоров`я для огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 звертає увагу в апеляційній скарзі, оскільки, виходячи з тлумачення положень ст.266 КУпАП, такий медичний огляд проводиться лише в разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Даними ж роздруківки технічного приладу «Drager Alcotest 7510», яким проводилось освідування апелянта на місці зупинки транспортного засобу в присутності 2 свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, підтверджено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння з результататом 1,87 проміле алкоголю в крові (а.с. 2-3).

Також із відеозапису вбачається, що поліцією надавались документи на підтвердження відповідності зазначеного робочого засобу вимірювальної техніки пред`явленим до нього вимогам. Більше того, з названої вище розруківки видно, що остання повірка даного приладу відбувалась 19 квітня 2021 року та при міжповірочному інтервалі тривалістю 1 рік, на момент проведення огляду (13 січня 2022 року) алкотестер був використаний поліцейським у межах наведеного інтервалу для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки. Сертифікат відповідності цього алкотестера дійсний до 07 червня 2023 року, а отже, доводи апелянта в цій частині не знайшли свого підтвердження.

За змістом приписів ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Судом встановлено, що місцем учинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є вул. Театральна, 3 у м. Полтава, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Київського районного суду м. Полтава, яким і здійснено розгляд справи та прийнято оскаржувану постанову, через це доводи апеляційної скарги про порушення правил підсудності слід визнати неспроможними.

Як видно з матеріалів провадження, ОСОБА_1 є водієм, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №229667 від 13 січня 2022 року, за яким в апелянта було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 і не заперечується останнім (а.с. 1).

Тому суд першої інстанції з урахуванням положень ст.23, 33 КУпАП правильно наклав на ОСОБА_1 стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Полтава від 31 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун