Справа № 591/2364/22 Провадження № 3/591/1136/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2022 року Суддя Зарічного районного суду м. Суми Сибільов О.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу, 19 червня 2022 року о 10 год. 13 хв. ОСОБА_1 в м. Суми по вул. СКД, біля будинку № 25, керував транспортним засобом автомобілем BMW 5201, н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння а саме: зіниці очей не реагують на світло, сповільнений стан, млява мова, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За цим фактом 19 червня 2022 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 074165.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, зазначив, що був тверезим, а підстав для проведення його огляду не було.

Дослідивши докази, що містяться в справі, суд приходить наступних висновків.

Інкримінований в провину ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення характеризується відмовою особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Тобто, наведена норма є відсилочною на відповідний порядок, який встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 та спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, яким затверджено відповідну Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначені нормативні акти (відповідно - п. 2 Порядку та п. 2 розділу І Інструкції) визначають, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Наявність вказаних ознак може бути виявлена поліцейським наприклад шляхом візуального спостереження за особою, в процесі спілкування з ним, перевіркою реакції, тощо, тобто шляхом вчинення будь-яких дій, що виключають формальний підхід до встановлення зазначених обставин, які б також виключали сумніви в наявності у особи ознак відповідного сп`яніння або які виключають надуманість підстав для проведення відповідного огляду.

В той же час, досліджений судом відеозапис події не містить доказів на вчинення дій правоохоронцями, спрямованих на виявлення у водія ознак сп`яніння.

Натомість з нього вбачається, що ще під час руху в службовому автомобілі правоохоронці перевіряли зазначений транспортний засіб, а характер їх висловлень свідчить про те, що вони шукали привід для його зупинки, майже одразу після чого, працівники поліції почали перевіряти як водія, його пасажира так і сам автомобіль.

При цьому, ОСОБА_1 спокійною нормальною, адекватною мовою спілкується з ними, надає для перевірки документи, вміст кишень, дає змогу здійснити огляд його автомобіля, що робиться і по відношенні до пасажира автомобіля (до речі, підозрілі предмети були виявлені саме у пасажира).

Під час цієї перевірки один з правоохоронців зазначає про те, що з бази даних, вони встановили, що раніше ОСОБА_1 притягувався до відповідальності за ст. 44 КУпАП, а також пропонують йому пройти відповідний огляд для визначення стану сп`яніння, при цьому лише формально констатуючи у нього наявність ознак сп`яніння (навіть не перевіривши реакцію зіниць водія, хоча про таку ознаку зазначають в протоколі).

Тобто, згаданий запис взагалі не містить інформації стосовно ознак неадекватної поведінки водія чи прояву з його боку очевидних ознак сп`яніння, які б викликали обґрунтованість підозри в перебуванні водія в стані сп`яніння та підтверджує, що підставою для проведення огляду водія була не наявність у нього ознак сп`яніння, а минулі випадки його притягнення до відповідальності за незаконний обіг наркотичних речовин.

До того ж, як зазначено вище відеозапис взагалі не містить доказів на підтвердження перевірки правоохоронцями реакції зіниць водія, а «сповільнений стан», як і «млява мова» (хоча і неочевидно та це є суб`єктивним твердженням), може мати цілком вірогідне та законне пояснення, наприклад, з огляду на те, що ОСОБА_1 повертався після зміни з військової служби.

Наведене дає суду підстави для сумнівів в наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного (чи іншого) сп`яніння та, як наслідок, для сумнівів в обґрунтованості вимог правоохоронців для проведення відповідного огляду, що відповідно до положень наведених нормативних актів та ст. 62 Конституції України повинно тлумачитись на користь обвинуваченого, а згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Крім цього, зі змісту ч. 3 ст. 266 КУпАП та п. 6 наведеної Постанови КМУ, які мають вищу юридичну силу, порівняно з вказаною Інструкцією, вбачається, що працівники поліції повинні спочатку на місці запропонувати пройти відповідний медичний огляд, а за відсутності такої пропозиції, це повинно розцінюватись як недотримання наведеного порядку (до речі Інструкція містить аналогічне положення, закріплене в п. 7).

З наданого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд одразу в медичному закладі, при цьому відсутні докази пропозиції пройти відповідний огляд на місці зупинки та відмова водія від нього, а отже відсутні докази дотримання процедури проведення медичного огляду для визначення стану сп`яніння (ч. 5 ст. 266 КУпАП), що також не може розцінюватись як відмова водія від проходження огляду в розумінні наведених норм закону.

Відтак, у відповідності до положень ст. 62 Конституції України, ст. 7, ч. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження в справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Пояснення свідків, як і долучені інші складені поліцією матеріали, не спростовують наведених висновків, оскільки вони суперечать більш об`єктивному та достовірному доказу, описаному вище відеозапису, якому суд і надає перевагу.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з відсутню складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена у 10-денний строк з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя О.В. Сибільов