ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 348/1695/21

28 листопада 2022 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Міськевич О.Я., зща участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Гандзюк І.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , приватного підприємця, раніше не притягався до адміністративної відповідальності, громадянина України,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області знаходиться адміністративна справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, КУпАП.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 032921 від 29.01.2022 вбачається, що 28 cічня 2022 року близько 22 год. 10 хв. ОСОБА_1 в с. Пнів по вул. УСС, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупиники транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер алкотест 6810», та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні в якості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Зазначає, що 28.01.2022 близько 22 год. він на автомобілі «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався м. Надвірна по вул. Вокзальна, Івано-Франківської області. За кермом перебував його знайомий ОСОБА_2 , а він перебував на пасажирському місці. В цей момент за ними їхав поліцейський автомобіль, який увімкнув проблиськові маячки, вимагаючи їх зупинки. Однак ОСОБА_2 повідомив, що не має при собі реєстраційних документів на автомобіль, та почав тікати від поліцейських. В с. Пнів по вул. УСС поліцейські заблокували їхній автомобіль, змусивши їх зупинитись. Після зупинки ОСОБА_2 вискочив з автомобіля та втік у невідомому напрямку. Коли до автомобіля підійшли поліцейські, він повідомив їх, що не керував транспортним засобом, а був пасажиром. Однак працівниками поліції був зроблений помилковий, односторонній висновок про його винуватість, та запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як водію, а також пройти медичне освідування. Оскільки він не є особою, яка керувала транспорним засобом, він від проходження огляду відмовився. Тому вважає, що складений протокол за своїм змістом та формою не відповідає вимогам ст. 256 КпАП України, складений по надуманим підставам, а зазначені у ньому обставини є такими, що не відповідають дійсності. Просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Адвокат Гандзюк І.Р. в судовому засіданні просила провадження по справі щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки він не керував транспортним засобом, тому він не є суб`єктом вчинення даного правопорушення. В подальшому адвокат Гандзюк І.Р. в судове засідання не з`явилась, від ОСОБА_1 поступила письмова заява про завершення розгляду справи у відсутності захисника.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 дав показання, що 28.01.2022 близько 22 год. в м. Надвірна по вул. Вокзальна він на прохання знайомого ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_1 знаходися на пасажирському місці. В цей момент за ними їхав поліцейський автомобіль, який увімкнув проблиськові маячки, вимагаючи їх зупинки. Він не мав при собі посвідчення водія та реєстраційних документів на автомобіль, тому щоб його не притягнули до відповідальності, почав тікати від поліцейських. В с. Пнів по вул. УСС поліцейські заблокували їхній автомобіль, змусивши їх зупинитись. Після зупинки він вискочив з автомобіля та втік з місця події. Ствердив, що саме він перебував за кермом автомобіля, а ОСОБА_1 перебував на пасажирському місці.

Поліцейський Янцюк І.Ю. та свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , судом неодноразово викликались в судові засідання в якості свідків, однак вказані особи в судові засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно належним чином поштовим зв`язком.

За наведених обставин, оскільки суд надає перевагу доказам, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд вважає вище наведені пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 логічними і правдивими та визнає їх належними доказами в справі.

Cудом досліджено відеозаписи, долучені до матеріалів справи, на яких зображено, як поліцейські автомобілі переслідують автомобіль марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , в нічний період доби. В польшому біля приміщення Надвірнянського районного відділу поліції працівники поліції в пиимсутності двох свідків пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер алкотест 6810», однак ОСОБА_1 від проходження огляду відмовляється та повідомляє, що він транспортним засобом не керував. Дата та час знімання, зазначені у відеозаписах, відповідають періоду, зазначеному в протоколі про адміністративне правопорушення.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показання свідка, вивчивши матеріали справи дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Одним із видів об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 032921 від 29.01.2022, ОСОБА_1 28.01.2022 року близько 22 год. 10 хв. в с. Пнів по вул. УСС, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупиники транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер алкотест 6810», та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

При цьому матеріали справи не містять даних, про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та його було зупинено, оскільки керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу за допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Навпаки матеріали справи, а саме досліджені судом відеозаписи свідчать про те, що саме дії ОСОБА_1 за кермом автомобіля у визначеному стані не зафіксовано. На відеозаписах щодо переслідування поліцейськими автомобілями транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , неможливо встановити, хто саме керував даним транспортним засобом, та що даним автомобілем керував саме ОСОБА_1 . Крім того на досліджених відеозаписах, а також безпосередньо в судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечив, що він був водієм даного автомобіля. Окрім цього допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 підтвердив, що саме він був водієм автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , який переслідували працівники поліції.

За таких обставин, коли особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, заперечує факт керування транспортним засобом, свідки, зазначені в протоколі, не були очевидцями події, а матеріали справи не містять беззаперечних доказів факту керування особою транспортним засобом, вважаю, що фактичні обставини вчинення правопорушення не встановлено.

Вважаю, що при складанні протоколу поліцейський дійшов висновку про те, що саме в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП передчасно, без достатніх на те доказів, та які не дають підстав беззаперечно стверджувати, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже в судовому засіданні не доведено належними та допустимими доказами вчинення саме ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху, та не доведено що ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпціїневинуватості.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП не доведена допустимими та достовірними доказами. При цьому, вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення та відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КупАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Обставини, визначені законом, які давали поліцейському право вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, за таких обставин були відсутні.

Виключно водій підлягає відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.

Враховуючи в сукупності досліджені докази приходжу до висновку щодо невстановлення працівником поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суб`єкта відповідальності за вказане правопорушення, тобто особи, яка безпосередньо несе адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд, поза розумним сумнівом приходить до переконання у недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17.

Отже, згідно з вимогами ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

В силу вимог ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Згідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності належних та достатніх доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Таким чином суд вважає, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище наведене суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також те, що він є суб`єктом відповідальності не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, тому вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження по справі закрити.

На підставі ст. 62 Конституції України, керуючись ст.ст. 7, 9, 221, 247, 251, 252, 256, 266, 268, 277-2, 280, 283 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст постанови складено

05.12.2022 о 09 год. 10 хв.