Справа №591/306/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Мальована-Когер В. В.
Номер провадження 33/816/280/22 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника Маховик Р.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Маховик Р.В. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 10 травня 2022 року, якою провадження відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 10 травня 2022 року, відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №061419 від 12 січня 2022 року за те, що вона, 28 грудня 2021 року приблизно о 18 год. 23 хв. в м. Суми по вул. Прокоф`єва, керуючи транспортним засобом Peugeot 301 НОМЕР_1 , під час виконання маневру ліворуч не з крайнього лівого положення на проїзній частині, допустила зіткнення з транспортним засобом BMW530 д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, чим порушила п. 10.1, 10.3, 10.4 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень, ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 скоїла правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 10 травня 2022 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП було закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, адвокат Маховик Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з клопотанням про поновлення строку на його апеляційне оскарження та апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 10 травня 2022 року, постановити нову, якою, якою закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постановою апеляційного суду від 01 вересня 2022 року причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 10 травня 2022 року були визнані поважними і пропущений строк було поновлено.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що під час прийняття оскаржуваної постанови, не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, як зазначає апелянт, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 28 грудня 2021 року приблизно о 18 год. 23 хв. в м. Суми по вул. Прокоф`єва, керуючи транспортним засобом Peugeot 301 НОМЕР_1 , під час виконання маневру ліворуч не з крайнього лівого положення на проїзній частині, допустила зіткнення з транспортним засобом BMW530 д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, чим порушила п. 10.1, 10.3, 10.4 ПДР, однак, з викладеними у даному протоколі обставинами та інкримінованим правопорушенням ОСОБА_1 категоричного не згодна, а судом взагалі не досліджувалися будь-які докази по справі, зокрема і щодо невинуватості ОСОБА_1 . При цьому, під час розгляду справи повідомлялось про намір призначити автотехнічну експертизу, проте, судом прийнято постану про закриття справи у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Як вказує апелянт, в той же час, відповідно до висновку № 9199, складеного 01 липня 2022 року, складеного судовим експертом Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С.Бокаріуса» за результатами проведення експертного автотехнічного дослідження по матеріалам справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , в даній дорожньо-транспортній ситуації в діях ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які б, з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, навпаки, в діях іншого водія - ОСОБА_2 вбачаються порушення ПДР України, що знаходилось у причинному зв`язку з даною подією.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закриття провадження у адміністративній справі саме за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Апелянт зазначає, що як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, проте, відсутні будь-які мотиви щодо поєднання закриття справи з одночасним визнанням невинуватості особи.

У зв`язку з наведеним, на думку апелянта, наявні підстави для скасування оскаржуваної постанови, зважаючи серед іншого і на той факт, що невизнання ОСОБА_1 невинуватою у вчиненні ДТП може породжувати значні правові наслідки для неї, як то тягар відшкодування збитків.

В судове засідання призначене на 29 листопада 2022 року на 10 год. 00 хв. до апеляційного суду інший учасник ДТП водій ОСОБА_2 , в черговий раз, не з`явився, хоча про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

При вирішенні питання щодо можливості здійснення апеляційного розгляду за відсутності іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , апеляційний суд враховує наступне. Так, у провадженні апеляційного суду справа про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 перебуває з серпня 2022 року. Тривалий не розгляд вказаної справи пов`язаний з тим, що судові засідання неодноразово відкладались у зв`язку, в тому числі, і з неявкою ОСОБА_2 , який був повідомлений про призначення даної справи до апеляційного розгляду на 01 вересня 2022 року, на 30 вересня 2022 року, на 26 жовтня 2022 року та на 29 листопада 2022 року, при цьому, причини такої неявки останній суду не повідомляв.

Тобто, апеляційним судом, шляхом відкладення розгляду справи на інші дати, у зв`язку з неявкою ОСОБА_2 , було вжито заходів для забезпечення права останнього на участь в судовому засіданні та на справедливий суд, однак він, будучи повідомленим про призначення апеляційного розгляду, для участі у розгляді даної справи, до суду не з`являвся.

Так, у ч.ч. 1-3 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Практикою Європейського суду з прав людини, яка є преюдиційною, також встановлено, що якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.

Враховуючи вищезазначене, а також ті обставини, що ОСОБА_2 , знаючи, що в апеляційному суді на розгляді перебуває справа, в якій він є учасником, в судові засідання за викликом не з`являється, хоча і отримує судові повістки, апеляційний суд дійшов висновку, що останній не бажає приймати участь у апеляційному розгляді даної справи.

За таких обставин, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також те, що дана справа про адміністративне правопорушення перебуває на розгляду в апеляційному суді вже тривалий час, з метою її розгляду у розумні строки, апеляційний суд не вбачає підстав для подальшого її відкладення у зв`язку з неявкою ОСОБА_2 , та вважає за можливе здійснити розгляд вказаної апеляційної скарги у відсутності останнього, і у даному випадку, його права на доступ до правосуддя не є порушеними.

Заслухавши доповідь судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника Маховик Р.В., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіряючи законність прийнятого рішення в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У відповідності до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що за наявності тих обставин, що відповідно до протоколу серії ААБ №061419 від 12 січня 2022 року, інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення було вчинено останньою 28 грудня 2021 року і на час розгляду даної справи закінчився встановлений ст. 38 КУпАП строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, посилаючись на позицію Верховного Суду України, висловлену по справі №6-15341ск06 у постанові від 08 серпня 2007 року, суддя суду першої інстанції постановив рішення про закриття провадження по даній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Однак, таке рішення судді суду першої інстанції, апеляційний суд вважає таким, що не відповідає завданням КУпАП та суперечить позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 08 серпня 2007 року у справі №6-15341ск0б, оскільки при прийнятті вказаного судового рішення, суддя не з`ясовував обставини скоєння правопорушення та не встановлював наявності чи відсутності вини ОСОБА_1 , вважаючи поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення взаємовиключними рішеннями.

Разом з тим, рішення про закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП саме у зв`язку з закінченням передбаченого ст.38 КУпАП строку накладення стягнення, не є реабілітуючою обставиною та тягне за собою відповідні правові наслідки.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що положеннями ч.2 ст.38 КУпАП передбачено можливість накладення адміністративного стягнення не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, що свідчить про те, що закриття провадження у справі за п.7 ст.247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом самого факту вчинення особою, в даному випадку, адміністративного правопорушення.

Проте, суддя суду першої інстанції вказаних вимог закону не врахував, взагалі не досліджував обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та не надав належної правової оцінки наявним в матеріалах справи доказам, а лише зазначив, що наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, а в даному випадку наявні підстави для закриття провадження у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

За таких обставин, постанову судді суду першої інстанції не можна вважати законною та обґрунтованою, вказане судове рішення підлягає до скасування, у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, з прийняттям, відповідно до п.8 ст.294 КУпАП, апеляційним судом нової постанови, за результатом апеляційного розгляду справи по суті, з метою забезпечення права учасників даного провадження на доступ до правосуддя.

При цьому, апеляційним судом було досліджено наявні в матеріалах справи докази, а саме, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №061419 від 12 січня 2022 року, складений відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, зі змісту якого вбачається, що остання, 28 грудня 2021 року приблизно о 18 год. 23 хв. в м. Суми по вул. Прокоф`єва, керуючи транспортним засобом Peugeot 301 НОМЕР_1 , під час виконання маневру ліворуч не з крайнього лівого положення на проїзній частині, допустила зіткнення з транспортним засобом BMW530 д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, чим порушила п. 10.1, 10.3, 10.4 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень, ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження.

Крім того, апеляційним судом було досліджено схему місця ДТП від 28 грудня 2021 року, на якій зафіксоване взаємне розташування транспортних засобів Peugeot 301 НОМЕР_1 та BMW530D д.н.з. НОМЕР_2 після зіткнення, сліди ДТП, ушкодження автомобілів, а також, письмові пояснення водіїв учасників ДТП - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Так, у письмових поясненнях ОСОБА_1 вказувала про те, що 28 грудня 2021 року, близько 18 год. 20 хв., вона керувала автомобілем Peugeot 301 НОМЕР_1 по проїзній частині вул. Прокофьева, в напрямку вул. 20 років. Перемоги, м. Суми. Рух здійснювала по третій смузі руху, ближче до подвійної суцільної лінії розмітки. Перебуваючи в районі кафе «Даринка», що розташована праворуч по ходу руху, зупинилася на розриві подвійної смуги, з увімкненим лівим покажчиком повороту. Пропускаючи зустрічний потік транспорту, готувалася до розвороту ліворуч, і в цей момент відчула удар в задню ліву частину автомобіля, від якого її автомобіль розвернуло на проїзній частині декілька разів. З моменту зупинки і до удару, вона перебувала в нерухомому стані близько 10 секунд, а після ДТП, вона вийшла з автомобіля і побачила, що зіткнення сталося з автомобілем моїм автомобілем зіткнувся автомобіль «BMW». Внаслідок ДТП, вона отримала тілесні ушкодження у вигляді «забою грудної клітини зліва».

У свої письмових поясненнях, водій автомобіля BMW530 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 вказував про те, що 28 грудня 2021 року, близько 18 год. 20 хв. він рухався по проїзній частині вул. Прокоф`єва, в напрямку вул. 20 років Перемоги, м. Суми. Рух здійснював по третій смузі руху, ближче до подвійної суцільної лінії розмітки, зі швидкістю 50 км/год. Перебуваючи в районі кафе «Даринка», що розташована праворуч по ходу руху, він побачив, що автомобіль Peugeot, який рухався з другій смузі руху зі швидкістю близько 25-30 км/год, почав виконувати маневр розвороту ліворуч. Побачивши маневр виконання розвороту ліворуч, він відразу застосував екстрене гальмування та крутнув кермо автомобіля праворуч, але уникнути зіткнення не зміг. Контактування відбулося передньою частиною його автомобіля в задню ліву частину автомобіля Peugeot. Внаслідок ДТП, він тілесних ушкоджень не отримував взагалі, у лікарню не звертався.

Враховуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення, саме ОСОБА_1 порушила п. 10.1, 10.3, 10.4 ПДР України, що стало наслідком вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим, з наявного в матеріалах справи та дослідженого апеляційним судом в судовому засіданні висновку № 9199, складеного 01 липня 2022 року судовим експертом Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С.Бокаріуса», на який посилається апелянт у поданій апеляційній скарзі, за результатами проведення експертного автотехнічного дослідження, з врахуванням схеми ДТП, відеозаписів камери відео спостереження, пояснень водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в даній дорожній ситуації водій ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.13.1, 12.4 ПДР України, а також повинен був рухатись у населеному пункті зі швидкістю не біль 50 км/год. Технічна можливість запобігти зіткнення, для водія автомобіля BMW530 ОСОБА_2 , визначалась виконанням останнім вимог п. 13.1 ПДР України, для чого він не мав будь-яких перешкод технічного характеру.В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля BMW530 ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху України та знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. Дії водія автомобіля BMW530 ОСОБА_2 , який рухався в населеному пункті зі швидкістю не менше 96 км/год, не відповідали вимогам п. 12.4 ПДР України, однак дані невідповідності, з технічної точки зору, не знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Peugeot 301 ОСОБА_1 повинна була діяти у відповідності з вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху України, проте, її діями не визначалася технічна можливість попередження зіткнення транспортних засобів, а залежала тільки від односторонніх дій водія ОСОБА_2 по виконанню ним вимог п. 13.1 ПДР України. В даній дорожньо-транспортній ситуації в діях водія ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б, з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

Крім того, в судовому засіданні апеляційним судом було досліджено відеозапис з камери відеоспостереження, на якому зафіксовано обставини та момент ДТП.

З вказаного відеозапису вбачається, що автомобіль Peugeot 301 з увімкненим освітленням, рухається в напрямку зліва направо відносно відео зображення, продовжує свій рух, в цей час йому на зустріч рухаються інші транспортні засоби. Peugeot 301 починає змінювати напрямок руху вліво та виконувати маневр вліво, а автомобіль BMW530 рухається у попутному з ним напрямку руху і у цей час відбувається зіткнення BMW530 з автомобілем Peugeot 301, який продовжував виконувати маневр ліворуч. Автомобіль BMW530 продовжує рух прямолінійно, а автомобіль Peugeot 301, від зіткнення, розвернуло.

Так, ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно правової позиції ЄСПЛ, викладеній у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини», «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій».

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що зібраними у справі доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, «поза розумним сумнівом», не доведено, що саме ОСОБА_3 під час керування транспортним засобом, порушила правила дорожнього руху, що стало причиною ДТП та спричинило пошкодження транспортних засобів, а доказів, яких було б достатньо для визнання останньої винним у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, у судовому засіданні встановлено не було.

Враховуючи вищезазначене, після всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин даної справи, за результатом апеляційного розгляду, апеляційний суд, на задоволення апеляційної скарги захисника Маховик Р.В., постановляє нову постанову про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Маховик Р.В. задовольнити.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 10 травня 2022 року, якою провадження відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито, за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення - скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Постановити нову постанову, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.