Справа № 550/1033/21
Провадження № 3/529/37/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року смт Диканька

Суддя Диканського районного суду Полтавської області Кириченко О.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені Сектором поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, які надійшли для розгляду по суті на підставі постанови Полтавського апеляційного суду від 22.12.2021 стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, що раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2021 року о 14 год. 40 хв. по вул. Полтавський Шлях в смт Чутове Полтавського району Полтавської області, водій ОСОБА_1 керував мопедом кустарного виробництва без державного реєстраційного номера в стані алкогольного сп`яніння, який встановлено під час освідування останнього в КНП «Чутівська центральна лікарня», що зафіксовано технічними засобами відеозапису. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та письмові пояснення. У цих письмових поясненнях ОСОБА_1 вказує, що він не згодний з тим, що порушив Правила дорожнього руху, так як його транспортний засіб до категорії посвідчення не відноситься (велосипед з підвісним двигуном до 50 куб.см. або потужністю до 4 Квт.). ОСОБА_1 вказує, що він згодний з тим, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, адже тоді він випив зайвого і про це жалкує, в подальшому не має наміру порушувати правила дорожнього руху.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи у їх сукупності, письмові пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Відповідно до п. 2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується наступною дослідженою судом сукупністю доказів:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 16 серпня 2021 року серії ДПР18 № 160233, відповідно до якого 16.08.2021 о 14 год. 40 хв. по вул. Полтавський Шлях в смт Чутове Полтавського району Полтавської області водій ОСОБА_1 в порушення п. 2.9.а ПДР України керував мопедом кустарного виробництва без державного реєстраційного номера в стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено під час освідування останнього в КНП «Чутівська цетральна лікарня» та зафіксовано із застосуванням технічних засобів відеозапису;

- висновком КНП «Чутівська центральна лікарня» від 16.08.2021, згідно якого 16 серпня 2021 року о 15 год. 05 хв. лікарем ОСОБА_2 було проведено огляд ОСОБА_1 та встановлено, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- відеозаписом із нагрудної бодікамери поліцейського від 16.08.2021, на якому зафіксовані керування ОСОБА_1 мопедом кустарного виробництва без державного реєстраційного номера у стані алкогольного сп`яніння та проходження цією особою огляду на стан алкогольного сп`яніння у КНП «Чутівська центральна лікарня» із фіксацією цієї процедури із застосуванням технічних засобів відеозапису. Результат огляду показав, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

У наданих суду письмових поясненнях ОСОБА_1 також підтвердив, що він дійсно керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Твердження ОСОБА_1 про те, що велосипед з підвісним двигуном, яким він керував, не являється механічним транспортним засобом і тому, він не підлягає адміністративній відповідальності за керування ним у стані алкогольного сп`яніння, суд вважає безпідставним за наступних обставин.

Згідно з ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Аналізуючи вищевказані норми закону, суд дійшов висновку про те, що в разі використання велосипеда з підвісним двигуном для перевезення осіб, зокрема, і самого водія чи його вантажу, останній вважається транспортним засобом, а тому особа, що керує таким транспортним засобом є повноправним учасником дорожнього руху і повинна нести відповідальність за керування ним у стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього, чинне законодавство не містить вказівки на те, що пристрій визнається транспортним засобом лише у разі присвоєння пристрою номерного знаку та за наявності посвідчення водія у особи, яка ним керує чи необхідності присвоєння відповідної категорії.

Верховний Суд у своїй постанові від 01.03.2018 № 278/3362/15-к зробив висновок, що будь-який транспортний засіб, що приводиться у рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму належить до механічних транспортних засобів.

Судом встановлено і даний факт не заперечувався ОСОБА_1 у його письмових поясненнях, що належний йому мопед кустарного виробництва (велосипед з підвісним двигуном), яким він керував, переобладний двигуном до 50 куб. см. та призначений для перевезення водія та можливо певного вантажу, останній рухався на ньому, коли його зупинили поліцейські. Тобто, вказаний мопед кустарного виробництва (велосипед з підвісним двигуном) являється транспортним засобом, ОСОБА_1 , який керував таким транспортним засобом є повноправним учасником дорожнього руху і відповідно підлягає відповідальності за керування ним у стані алкогольного сп`яніння.

Працівниками поліції дотримані вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735.

Дослідивши та оцінивши вищевказані докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена належними та допустимими доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, яке відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому обставини зазначені в ч. 2 ст. 33 КУпАП судом не враховуються.

Враховуючи те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, вказане правопорушення являється грубим порушенням водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, приходжу до висновку, що за вчинене ОСОБА_1 необхідно призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у сумі 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що буде достатнім для попередження вчинення ним подібних правопорушень в подальшому.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у сумі 496,20 грн, як з особи, на яку накладено адміністративне стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 268, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 287, 289 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір",

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі у сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя О.С. Кириченко