ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2022 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Морозової О.В. на постанову Герцаївського районного суду Чернівецької області від 26 січня 2022 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , що не працює, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судового збору.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 18 листопада 2021 року о 20 год. 45 хв. в с. Остриця, по вул. Припрутській, Чернівецького району Чернівецької області, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом «Фольксваген транспортер», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода; від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

В апеляційній скарзі, адвокат Морозова О.В. в інтересах ОСОБА_1 , із зазначеною вище постановою не погоджуються, вважає її незаконною та необґрунтованою, винесеною передчасно та такою, що не відповідає вимогам закону, а також прийнятою із значними порушеннями процесуальних та матеріальних норм.

Вказує на те, що у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, взагалі не підтверджено наявними в матеріалах справи доказами та показами свідків, у яких не було

ЄУНСС №714/1098/21 Головуючий у І інстанції: Костишин Н.Я.

Провадження №33/822/123/22 Доповідач: Станковська Г.А.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

відібрано патрульними взагалі будь - яких письмових пояснень.

В доданих до матеріалів справи відеозаписах відсутня відмова ОСОБА_1 пройти освідування саме в закладі охорони здоров`я, патрульний поліцейський взагалі не пропонував останньому пройти освідування в закладі охорони здоров`я (ЧОНД), а лише запропонував пройти освідування на місці зупинки ТЗ та по вул. Миколаївській.

Відеозапис, який здійснювався із телефону поліцейського, має бути повним, а не його окремі кориговані частини, які надані поліцейським, на яких не зафіксовано як саме правопорушення, так і законність дотримання поліцейським процедури огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 від початку до її завершення.

Згідно матеріалів справи, патрульний поліцейський не склав направлення, щодо скерування ОСОБА_1 в заклад охорони здоров`я «ЧОНД», що свідчить про відсутність наміру направляти останнього на освідування.

Крім того зазначає, що патрульними поліцейськими не було дотримано вимог інструкції щодо проведення огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, так як в матеріалах справи відсутній акт огляду особи на місці, в якому значились б ознаки за яких встановлено стан сп`яніння ОСОБА_1 та/або напис «від огляду відмовився», так і відсутнє виписане направлення на проходження освідування у закладі охорони здоров`я, в якому також б містилась інформація «від огляду відмовився», у разі дійсного висловлення такої відмови.

Просила скасувати рішення суду першої інстанції та закрити адміністративне провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Громадянин ОСОБА_1 та в його інтересах захисник Морозова О.В. в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися, хоч і були належним чином повідомлені, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

За таких обставин, відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Згідно з положеннями ч.7 ст. 294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджені сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, які покладені в основу прийнятого судом рішення, є правильними і доводи апеляційних скарг цього не спростовують.

Заперечення вини ОСОБА_1 в апеляційній скарзі стороною захисту у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не можуть бути взяті судом до уваги та доводяться наступним.

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП, відповідальність передбачена як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даному випадку, ОСОБА_1 був вірно визнаний винуватим саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що повністю підтверджується дослідженими доказами, яким районний суд дав вірну юридичну оцінку.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10 жовтня 2001 року, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.2 ст. 266 КУпАП, … під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, винуватість ОСОБА_1 доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР №451415 від 18 листопада 2021 року, з якого вбачається, що 18.11.2021 року о 20 год. 45 хв. в с. Остриця по вул. Припрутській, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Фольксваген транспортер» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Відповідно до розділу І п.6. Інструкції №1452/735 - огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Такий огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Матеріалами справи, дослідженими апеляційним судом, встановлено, що перш, ніж скласти відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, щодо нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (а.с.4), зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №606403, оскільки перед поворотом не подав сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.2 б) ПДР України (ч.2 ст.122 КУпАП).

Тільки після цього працівниками поліції було виявлено ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 , про що вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, згідно якого останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, проте останній відмовився від огляду у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з протоколом ознайомився, підписав, в силу ст. 63 Конституції України від надання пояснень відмовився.

Окрім того, будь яких пояснень чи не згоди з оформленням матеріалів адміністративного провадження, ОСОБА_1 не було висловлено та не заявлено, а дії працівників поліції не були предметом розгляду в суді.

Обставини вказані в протоколі про адміністративне правопорушення були зафіксовані відповідно до відеозаписів наданих поліцейськими, з яких вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, які виявили в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, та який в присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я.

За таких обставин, дослідженими доказами, які містяться в матеріалах справи встановлено, що ОСОБА_1 , розуміючи протиправність свого діяння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Варто уваги й те, що адвокатом Морозовою О.В., доводи наведені в апеляційній скарзі, зазначалися вже в клопотанні про закриття провадження у справі, поданому до суду першої інстанції, які суд в свою чергу перевірив та надав відповідь на всі заявлені стороною захисту твердження, з якими погоджується й суд апеляційної інстанції.

У п.52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Обґрунтовуючи своє рішення, суддя приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, працівниками поліції не порушено порядку огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, відповідно до ч.2 ст. 266 КпАП України, а районним судом вірно встановлено, що останній порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, і висновки суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи та спростовують доводи сторони захисту викладені в скарзі.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Морозової О.В. - залишити без задоволення.

Постанову Герцаївського районного суду Чернівецької області від 26 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська