Справа № 308/2606/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
08.12.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисниці, адвокатки Кузьми К. І., розглянувши апеляційну скаргу, яку подала адвокатка Кузьма К. І.,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 травня 2022 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,
Стягнуто з громадянина України ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень) 20 коп.
Відповідно до постанови, до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ст. 185 КУпАП, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за 124 КУпАП, за 122-4 КУпАП та за ч.1 ст. 122-2 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №518633, 11.02.2022, о 20 год 30 хв, у м. Ужгород, по вул. Ужанська, 42, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Hyundai Accent» н.з НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, недотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припарковий автомобіль марки «Volkswagen Polo» д.н. НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями водій порушив вимоги п. 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №187437, 11.02.2022, о 20 год 30 хв, у м. Ужгород, по вул. Ужанська, 42, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Hyundai Accent» н.з НОМЕР_1 , скоїв ДТП, а саме здійснив наїзд на Т/З марки «Volkswagen Polo» д.н. НОМЕР_2 , що стояв, після чого місце скоєння ДТП залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №264244, 11.02.2022, о 20 год 50 хв, у с. Кам`яниця, вул. Квіткова, 19, водій не виконав вимогу про зупинку, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та увімкненням звукового сигналу, чим порушив вимоги п. п. 2.4, 8.9 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР №177571, 11.02.2022, приблизно о 20 год 50 хв, ОСОБА_1 , у с. Кам`яниця, по вул. Квіткова, 19, не виконав законну, неодноразово подану вимогу працівником поліції ОСОБА_2 залишатись на місці події, намагався втекти, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 185 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №518996, 11.02.2022, о 20 год 50 хв, у с. Кам`яниця, по вул. Квіткова, 19 водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Hyundai Accent» н.з НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря - нарколога та підтверджується відповідним висновком. Своїми діями водій порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі адвокатка Кузьма К. І. вказує на те, що постанова судді є незаконною, тому її слід змінити. Стверджує, що суд першої інстанції порушив норму матеріального права, передбачену ч. 2 ст. 36 КУпАП, застосувавши відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ст. 130 КУпАП, а не як передбачено законом - у межах санкції ст. 185 КУпАП. Крім того, місцевий суд залишив поза увагою такі обставини як: щире каяття особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, добровільне відшкодування збитків, і те, що ОСОБА_1 одружений, на його утриманні двоє дітей, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався. Водночас звертає увагу на те, що її підзахисний доїжджає на роботу на автомобілі, тому накладення на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами фактично позбавить його засобів для існування. Окрім того, апелянтка стверджує, що наявний у матеріалах справи відеозапис з місця події не можна вважати належним доказом, позаяк такий не є безперервним, а медичний огляд на стан сп`яніння не слід визнавати дійсним через те, що освідування не було проведене лікарем закладу охорони здоров`я. Крім того, вказує на те, що у матеріалах справи відсутнє направлення на освідування, що є грубим порушенням приписів законодавства. Просить постанову змінити, визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. ст. 185, 124, 122-4, ч. 1 ст. 122-2, та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт у межах санкції ст. 185 КУпАП строком від 40 до 60 годин. Крім того, у апеляційній скарзі апелянтка просить визнати медичний висновок неналежним доказом у справі, у зв`язку з чим провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисниці, адвокатки Кузьми К. І., які просили задовольнити апеляційну скаргу; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із таких підстав.
Апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Приписами ст. 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 122-2, ст. 122-4, ст. 124, та ст. 185 КУпАП ні ним, ні адвокаткою Кузьмою К. І. в апеляційній скарзі не оспорюється, тому, з огляду на приписи ст. 294 КУпАП, висновки суду першої інстанції у цій частині не перевіряються, визнаються належним чином вмотивованими та обґрунтованими.
Натомість, апелянти ставлять під сумніви належність доказів, що підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення .
Апеляційний суд вважає, що вищезазначені вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколами про адміністративні правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст.185 КУпАП є правильним, зміст постанови відповідає ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цих адміністративних правопорушень.
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР №177571, 11.02.2022, приблизно о 20 год 50 хв, ОСОБА_1 , у АДРЕСА_1 , не виконав законну, неодноразово подану вимогу працівника поліції ОСОБА_2 залишатись на місці події, намагався втекти, чим вчинив передбачене ст. 185 КУпАП адміністративне правопорушення. Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що зміст протоколу йому відомий, копію документу він отримав.
Вказані у протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_3 (а. с. 2), рапортом старшого лейтенанта поліції Топольницької М. (а. с. 3), відеозаписом, що міститься на DVD- диску (а. с. 12).
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №518996, 11.02.2022, о 20 год 50 хв, у с. Кам`яниця, по вул. Квіткова, 19 водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Hyundai Accent» н.з НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря - нарколога та підтверджується відповідним висновком Своїми діями водій порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 підписавши вищевказаний протокол, підтвердив, що зміст йому відомий, копію процесуального документу йому було вручено.
Те, що обставини, викладені у протоколі ДПР 18 №518996, мали місце 11.02.2022 за участі ОСОБА_1 свідчать інші належні та достовірні докази, а саме: медичний висновок №65 від 11.02.2022, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ», за результатами освідування було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, з чим водія ознайомлено, що підтверджуються його підписом у медичному висновку (а. с. 5), акт медичного огляду №65, у якому вказано, що освідування Слабського проводилось за допомогою приладу «Драгер 6820», результат позитивний, - 2, 71 % проміле (а. с. 46), відеозапис, що міститься на DVD-диску, на якому відображено процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №187437, 11.02.2022, о 20 год 30 хв, у м. Ужгород, по вул. Ужанська,42, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Hyundai Accent» н.з НОМЕР_1 , скоїв ДТП, а саме здійснив наїзд на Т/З марки «Volkswagen Polo» д.н. НОМЕР_2 , що стояв, після чого місце скоєння пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №518633, 11.02.2022, о 20 год 30 хв, у м. Ужгород, по вул. Ужанська, 42, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Hyundai Accent» н.з НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, недотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припарковий автомобіль марки «Volkswagen Polo» д.н. НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями водій порушив вимоги п. 13.1, 13.3 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №264244, 11.02.2022, о 20 год 50 хв, у с. Кам`яниця, вул. Квіткова, 19, водій не виконав вимогу про зупинку, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та увімкненням звукового сигналу. Чим порушив вимоги п. п. 2.4, 8.9 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 122-2 КУпАП.
Протоколом про адміністративне затримання підтверджується, що ОСОБА_1 був затриманий 11.02.2022 о 20 год 50 хв для складання адміністративних матеріалів та припинення адміністративного правопорушення. При затриманні йому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, а також право на можливість отримання безоплатної вторинної правової допомоги. Скарг та зауважень до дій посадових осіб органів поліції водій ОСОБА_1 не мав, про що свідчить відповідна відмітка у протоколі та підпис ОСОБА_1 .
Вищенаведені докази, які є належними та допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки сумнівів у їх достовірності чи порушень під час їх підготовки та збирання у ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП адміністративних правопорушень.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено даних, які би давали підстави вважати, що поліцейські ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , були упереджені під час спілкування, перевірки, надання пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, а відтак при складанні протоколів за ознаками передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП адміністративних правопорушень та протоколу про адміністративне затримання; що в них були підстави для фальсифікації цих документів чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не посилалася сторона захисту під час розгляду апеляційної скарги.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які відомості, які би свідчили про зацікавленість поліцейських ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у результатах розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , - у підтвердження цього немає жодних доказів не лише у матеріалах справи, такі не додано до апеляційної скарги й на такі не посилалася сторона захисту у ході розгляду апеляційної скарги.
Апеляційний суд також переконаний, що підстави не довіряти або мати сумніви щодо правдивості та об`єктивності показів свідка - громадянина ОСОБА_3 , - відсутні, оскільки свідок своїми підписами підтвердив, що ознайомлений із обов`язками та правами, визначеними ст. 63 Конституції України, його пояснення є послідовними, логічними, такими, що повністю узгоджуються між собою і не спростовуються іншими доказами у справі.
Так, доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис з місця події не можна вважати належним доказом у справі, позаяк такий не є безперервним, а медичний огляд на стан сп`яніння не слід визнавати дійсним через те, що освідування не було проведене лікарем закладу охорони здоров`я, апеляційний суд не вважає слушними з огляду на таке.
При дослідженні відеозапису, який міститься в матеріалах справи, апеляційний суд констатує, що вказаний відеоматеріал надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій за участі ОСОБА_1 . Тобто, на відеоматеріалі чітко зафіксовано, що водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я за допомогою приладу «Драгер 6820», результат освідування позитивний 2, 71 % проміле. Вказаний відеоматеріал отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних у нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що огляд ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння проводився в закладі охорони здоров`я не лікарем.
Дослідивши наявні у справі докази, апеляційний суд вважає, що твердження апелянтки в цій частині спрямовані виключно на сприяння ОСОБА_1 ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги апеляційний суд бере до уваги таке.
Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та зафіксовані на відеозаписі, підтверджуються медичним висновком №65 від 11.02.2022, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ», за результатами освідування було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, з чим водія ознайомлено, що підтверджуються його підписом у медичному висновку (а. с. 5), актом медичного огляду №65, у якому вказано, що освідування Слабського проводилось за допомогою приладу «Драгер 6820», результат позитивний, - 2, 71 % проміле (а. с. 46). Разом із тим, відповідно до акту медичного огляду, освідування ОСОБА_1 проводилось у закладі охорони здоров`я КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ». Як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і у висновку за результатами проведеного огляду міститься підпис лікаря що здійснював огляд. При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що крім проходження тесту за допомогою спеціального приладу «Драгер 6820», лікар оцінював зовнішній вигляд ОСОБА_1 , його поведінку, перевіряв мовну здатність, ходу, дихання тощо, і в підсумку констатував, що ОСОБА_1 на момент освідування перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Жодних підстав для визнання вищевказаних доказів (документів) неналежними доказами у справі апеляційний суд не вбачає, як і тих, що ставлять під сумніви законність та правильність висновків місцевого суду. Крім того, судом береться до уваги відсутність будь-яких доказів, які свідчать про те, що ОСОБА_1 оскаржувались дії працівників поліції та лікаря, або оскаржувались складені ними процесуальні документи.
Доводи адвокатки Кузьми К. І. про відсутність у матеріалах справи направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду, апеляційний суд відхиляє, оскільки вони не впливають на висновки суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не беруться до уваги доводи апеляційної скарги про те, що місцевий суд залишив поза увагою такі обставини як: щире каяття особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, добровільне відшкодування збитків, і те, що ОСОБА_1 одружений, на його утриманні двоє дітей, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався. На переконання апеляційного суду, при накладені адміністративного стягнення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, місцевий суд враховував обставини, визначені у ст. ст. 33 35 КУпАП, та правильно встановив, у розумінні ст. ст. 34-35 цього Кодексу відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , наклавши адміністративне стягнення у межах санкції, визначеної ч. 1 ст. 130 КУпАП, - у виді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами.
Необґрунтованими суд апеляційної інстанції вважає твердження апелянтки про те, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді громадських робіт у межах санкції ст. 185 КУпАП строком від 40 до 60 годин. Відхиляючи вказані доводи апеляційний суд бере до уваги приписи ст. 294 КУпАП, відповідно до яких, у разі зміни постанови у частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено, те що апелянтка просить саме змінити судове рішення, а також те, що накладене на ОСОБА_1 стягнення не може бути погіршено за відсутності апеляційних скарг потерпілого чи прокурора.
Всі інші доводи, які спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, апеляційний суд відхиляє, оскільки у матеріалах справи немає жодних належних та достатніх доказів, які можуть ставити під сумніви правильність та законність висновків місцевого суду.
Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд доходить висновку, що місцевим судом ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винуватим у вчиненні передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративному правопорушенні; що адміністративне стягнення на нього накладено згідно зі ст. ст. 33- 35 КУпАП, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення, не суперечить приписам ст. 36 цього Кодексу.
Тому, на думку апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подану стороною захисту апеляційну скаргу, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, слід залишити без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу стороною захисту не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подала адвокатка Кузьма К. І., залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 травня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності ст. ст. 124, 185, ч. 1 ст. 122-2, ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити беззміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН