Номер справи 220/2305/21
Номер провадження 3/220/18/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Дурач О.А., розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції № 1 Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

25.11.2021 року о 14-30 год на 143 км а/ш Запоріжжя-Донецьк, Донецької області, Волноваського району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Mersedes benz 190 D, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить громадянину ОСОБА_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, сповільнена мова, від продуття алкотестеру «Драгер-6810» та від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В судове засідання особа стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, її захисник не з`явився. Про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду він не направляв та про причини неявки не повідомив.

У рішеннях від 28 жовтня 1998р. у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".

ОСОБА_1 достовірно знав про складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього,що підтверджується його особистим підписом у протоколі про адміністративне правопорушення, судом вживались всі можливі заходи щодо повідомлення його про дату, час та місце розгляду справи, але без поважних причин не з`явився до суду.

Тому, на підставі ст. 268 КУпАП, суддя вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1 , з огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП. Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні 04.02.2022 р. ОСОБА_1 не визнав себе виним, зазначив, що права не роз`яснювались, у стані наркотичного сп`яніння не перебував.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , допитані у суді 21.02.2022 р. пояснили, що були свідками лише відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, особисто вони не бачили ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 .

Захисник Матсалаєва В.В. наддала до суду клопотання (письмове), у якому просила закрити провадження щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки поліцейським було порушено положення ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», положення ст. 266 КпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 (надалі Інструкція); ОСОБА_1 працівники поліції не зупиняли, а складання протоколу відбувалося фактично при проходженні ОСОБА_1 . Богатирського блокпоста; при складанні протоколу ОСОБА_1 не були роз`яснені права та зміст ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП; ОСОБА_1 не було роз`яснено про причину зупинки, поліцейські не повідомили, що вбачають у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, провести огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів не пропонували, жодної інформації про підстави для направлення особи для проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я ненадали; того, що ОСОБА_1 перебував в стані сп`яніння свідок не підписував, а підписував тільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я від керування автомобілем ОСОБА_1 не відсторонили, тимчасового затримання транспортного засобу шляхом блокування або відправки його на спеціальний майданчик не відбулося. На думку захисника, все це є доказами того, що у стані наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не знаходився, жодних належних доказів (фото, відео, результати виміру вмісту наркотичного засобу за допомогою технічних засобів) не має.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у судовому засіданні від 04.02.2022 р., пояснення свідків, допитаних у судовому засіданні 21.02.2022 р., дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи захисника, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєному адміністративному правопорушенні повністю доведена матеріалами адміністративної справи, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 187411 від 25.11.2021 року, згідно якого викладені обставини скоєного правопорушення; як усними, даними у судовому засіданні 21.02.2022 р. так і письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно яких вони пояснили, що водій ОСОБА_1 , від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, в протоколі про адміністративне правопорушення зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків.

Дані обставини додатково підтверджуються й відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме відмова ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

Також відповідно до матеріалів адміністративного провадження водію ОСОБА_1 було надано направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного чи накротичного сп`яніння до Великоновосілківської ЦРЛ від 25.11.2021 року.

Оцінюючі надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими та такими, що узгоджуються між собою у логічному взаємозв`язку та є достатніми для встановлення складу адміністративного правопорушення у діях порушника.

Так, протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою, він містить всі необхідні реквізити та його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП України. Вказаний протокол містить підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та інформацію, що до протоколу додаються пояснення свідків, запис боді камери. Особа, щодо якої складений протокол, ознайомлений зі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, що підтверджується відповідним підписом та поясненнями, зазначеними в протоколі.

Посилання захисника у клопотанні про закриття кримінального провадження за відсутністю складу адмінстративного правопорушення на те, що підпис у протоколі про адміністративне правопорушення не можна вважати доказом роз`яснення прав особі, яка притягеється до адміістративної відповідальності суд вважає необгрунтованими, оскільки ОСОБА_1 ознайомився зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується його підписом, зауважень з приводу порядку його складання чи змісту не надав, у відповідній графі потоколу про роз`яснення прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та ознайомлення її з датою та місцем розгляду справи щодо нього міститься підпис ОСОБА_1 .

Пояснення свідків як усні, дані у судовому засіданні 21.02.2022 р., так і письмові, суд вважає правдивими та достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою, та з обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення. Свідки підтвердили у судовому засіданні, що були свідками відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що не суперечить положенням ст. 266 КУпАП та підтверджується даними відеозапису адміністративного правопорушення, який є додатком до відповідного протоколу. Посилання захисника у клопотанні про закриття кримінального провадження на те, що свідками не встановлено ознак будь-якого сп`яніння у ОСОБА_1 , а тому не було у поліцейського підстав для направлення його на огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння суд вважає безпідставними, оскільки підставою для направлення особи на огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння, відповідно до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція) є встановлення таких ознак саме особою, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, з огляду на те, що така особа має бути обізнана про дані ознаки, пройшла відповідне навчання, має певний практичний досвід для виявлення таких ознак, та взагалі не належить до компетенції свідків, присутність яких є обов`язковою у випадку, передбаченому ст. 266 КУпАП для фіксації дій поліцейського щодо огляду особи на стан сп`яніння або відмови від проходження данного огляду, відповідно до положень Інструкції.

Так, відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як вбачається з вимог Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (розділ 1, п. 4). Саме такі ознаки і були встановлені особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , що і обґрунтовувало вимогу посадової особи про проходження відповідного огляду водієм.

25.11.2021 р. о 15-25 год. у відношенні ОСОБА_1 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП, яке було виявлено на 143 км а/ш Запоріжжя-Донецьк, Донецької області, Волноваського району. При цьому, суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення складено о 15-30 год., тобто встановлення факту порушення ОСОБА_1 ч. 5 ст. 121 КУпАП передувало встановлення ознак адміністративного порушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, що свідчить про законність причин зупинки ОСОБА_1 та дотримання поліцейським вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». Тобто й у цій частині доводи захисника не знайшли свого підтвердження.

Також, суд вважає необгрунтованими посилання захисника у клопотання про закриття кримінального провадження на порушення працівником поліції п. 7 розділу I Інструкції, що проведенню огляду у медичному закладі обов`язково повинно передувати пропонування водію проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом з настпних підстав. Згідно пункту 6 розділу І зазначеної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби). Згідно пункту 7 розділу І зазначеної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення. Згідно пункту 12 розділу ІІ зазначеної інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Таким чином, виходячи із змісту вищевказаної Інструкції, якщо були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння закон прямо зобов`язує поліцейського запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. У разі, якщо виявлені ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або водій не погодився з результатами проведеного огляду на місці зупинки водію пропонується пройти огляд в медичному закладі, що і було зроблено поліцейським.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не було усунуто від керування транспортним засобом, підтверджує, враховуючи досліджені вище докази, лише факт порушення поліцейським положення ст. 266 КУпАП, а не відсутність ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у діях ОСОБА_1 .

До пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , надані суду 04.02.2022 р. суд відноситься критично та вважає їх обраним ним способом захисту, наданими з метою полегшити свою участь.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, тобто він на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох понятих. Також поліцейським проведено відеозапис, під час якого зафіксовані обставини відмови порушника від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а саме, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення, яке необхідно призначити порушнику, враховуючи його особу, а саме те, що дані, які б з негативного боку характеризували його суду не надані, правопорушник не працює, до адміністративної відповідальності не притягався (докази зворотнього суду не надані), враховуючи ступінь вини ОСОБА_1 у скоєнному ним адміністративному правопорушенні, яка доведена матеріалами справи, а також відсутні обставини що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, та відсутність обтяжуючих вину порушника обставин, суд прийшов до висновку про необхідність піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, саме ця міра покарання буде достатньою для покарання та виправлення порушника, запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, 130 ч. 1 КпАП України суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) 00 грн. на розрахунковий рахунок UA0005001, код класифікації доходів бюджету-21081300, МФО-899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 37967785, отримувач коштів ДонецькеУК/Дон.Обл./21081300, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ) 02895834, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави на розрахунковий рахунок UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106, МФО-899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ) -02895834, судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя О.А. Дурач