Провадження № 33/4808/33/22
Категорія ст. 122-4 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Тринчук В. В.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Хоптія М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення апеляційною скаргою (далі АС) ОСОБА_1 , на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 13 грудня 2021 року -,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,-

визнаний винуватим за ст. 122-4, Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постановою судді встановлено, що водій ОСОБА_1 22 вересня 2021 року о 08 год. 25 хв. по вулиці Тролейбусна, 1 у місті Івано-Франківськ керуючи транспортним засобом марки ЗІЛ 4502, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП не зупинився та покинув місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху (далі ПДР) відповідальність за яке, передбачена ст.122-4 КУпАП.

У своїй АС ОСОБА_1 покликається на те, що постанова судді щодо нього за ст. 122-4 КУпАП є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, а висновки зроблені суддею, не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності.

Просить постанову судді Івано-Франківського міського суду від 13 грудня 2021 року щодо нього скасувати, закривши провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив та пояснив, що дійсно у вказаний у протокол час рухався по вулиці Тролейбусна, у місті Івано-Франківськ, на вказаному у протоколі автомобілі, однак зазначив, що до ДТП він не причетний, не покидав місце події та не пам`ятає деталі його руху по вулиці Тролейбусна у зазначений у протоколі час. Також підтвердив, що його дійсно наздогнав інший учасник дорожнього руху та вимагав з нього грошові кошти, однак він не зрозумів чим викликана така поведінка чоловіка, що його наздогнав, зачинив двері свого автомобіля та продовжив рух. Також вказав, що через деякий час до нього приїхали працівники патрульної поліції та оформили адміністративні матеріали з даного приводу. Вважає, що даний протокол про адміністративне правопорушення складений щодо нього безпідставно.

18.02.2022 року в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Хоптія М.В., які просять скасувати постанову судді та задовольнити апеляційні вимоги; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані документи, приходжу до висновку, що АС, слід задовольнити, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Вказаних вимог закону суддя першої інстанції не дотримався.

Покликання ОСОБА_1 у АС на те, що в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, є обґрунтованими та підтверджуються, як зібраними, так і доданими під час апеляційного розгляду доказами.

Приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, суддя допустив неповноту і однобічність у дослідженні доказів по справі та не розкрив їх суті, не дав їм належної оцінки, а лише формально вказав про них.

Апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції, не об`єктивно та однобічно розглянув справу, а тому його висновок про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, є неправильним, і таким, що суперечить фактичним обставинам справи та не ґрунтується на вимогах ПДР і КУпАП.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Мотивуючи своє рішення щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, зокрема: дані з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №126014 від 22.09.2021 року,; поясненнями самого ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Проте, аналіз цих доказів судом апеляційної інстанції, свідчить про недотримання судом першої інстанції положень ст.ст.251, 252 КУпАП, які регламентують загальний порядок оцінки доказів органом, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Поклавши ці докази в основу свого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції не врахував, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Аналіз матеріалів справи дає підстави для висновку, що місцевий суд не дотримався цих приписів закону, оскільки належним чином не дослідив докази вини особи.

За змістом ст.122-4 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають водії транспортних засобів та інші учасники дорожнього руху, які на порушення встановлених правил залишили місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Виходячи із системного аналізу вказаних правових норм, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Тобто за ст.122-4 КУпАП підлягає відповідальності особа, яка залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, будучи до неї причетною.

Таким чином, однією з обов`язкових умов притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП є факт наявності дорожньо-транспортної пригоди, до якої така особа причетна, а також доведеність вини особи у виникненні дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Як вбачається із доданих захисником Хоптієм М.В. документів під час апеляційного розгляду, що постановою судді Івано-Франківського міського суду від 17.11.2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень. На вказану постанову судді подана АС Кубяком В.М.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 21 січня 2022 року АС ОСОБА_1 задовольнено, постанову судді Івано-Франківського міського суду від 17.11.2021 року щодо нього скасовано, а справу закрито за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, вказана постанова апеляційного суду на час розгляду даної справи набрала законної сили, якою закрито провадження у адміністративній справі щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, якою передбачено відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Судом було достовірно встановлено, що, згідно диспозиції ст. 124 КУпАП, відповідальність за цією нормою настає лише при порушенні водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а не одного автомобіля. Як з`ясовано в апеляційній інстанції і це підтверджується даними схеми ДТП одному з автомобілів ЗІЛу 4502 внаслідок цієї автоподії не було заподіяно жодних пошкоджень. Звідси слідує, що в діях водія ОСОБА_1 немає складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, із змісту якої прямо вбачається, що внаслідок автопригоди пошкодження повинні мати не менше двох автомобілів.

Вказаним рішенням суду констатовано факт відсутності порушення правил дорожнього руху в діях ОСОБА_1 щодо події, обставини якої викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 22.09.2021 року серії ААБ № 126014.Тобто, встановлено відсутність одного з обов`язкових елементів диспозиції ст.122-4 КУпАП, за якою ОСОБА_1 визнано винуватим постановою місцевого суду від 13 грудня 2021 року. З урахуванням наведеного, вважаю, що висновки суду першої інстанції, з мотивів неповноти проведеного судового розгляду, містять істотні суперечності щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, за якою його визнано винуватим.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь. Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи те, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення від 22 вересня 2021 року, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, а відтак провадження по справі щодо нього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього ж Кодексу.

За наслідками апеляційного розгляду, відповідно до положень п.2 ч.8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З`ясувавши всі, викладені вище обставини, апеляційний суд вважає, що постанова судді є незаконною, а тому її слід скасувати.

За таких АС ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,суд-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду від 13 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, тобто на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього ж Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк