Справа № 755/5588/22
Провадження №: 3/755/3317/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" липня 2022 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Федосєєв С.В.. розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 07.06.2022 року о 12 год. 20 хв. в м. Києві по пр-ту Броварський, 6, керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , який використовувався для надання послуг з перевезення пасажирів на постійній основі за маршрутом «Київ - Шостка», без відповідних дозвільних документів, а саме без документів, що засвідчують використання автобуса на даному маршруті на законних підставах, чим порушив ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт», ЗУ «Про ліцензування», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У судове засідання з`явився ОСОБА_1 та повідомив, що мав страховий поліс на транспортний засіб.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, а саме: здійснення господарської діяльності без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про автомобільний транспорт» послуги з перевезення пасажирів автобусами можуть надаватися за видами режимів організації перевезень: регулярні, регулярні спеціальні, нерегулярні.

Для здійснення, як регулярних, так і нерегулярних режимів організації перевезень, автомобільні перевізники та водії автобусів повинні мати певний пакет дозвільних документів.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», документами для регулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково - касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду ( крім міських перевезень), інші документи передбачені законодавством України. Документи для нерегулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водіїв автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Цією ж законодавчою нормою встановлено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Згідно рапорту інспектора відділу безпеки дорожнього руху УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Крот Ю. 07.06..2022 був виявлений факт надання громадянином ОСОБА_1 послуг з перевезення пасажирів у напрямку «Київ - Шостака», у м. Києві по пр-ту Броварський, 6, всупереч ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» зі змінами, без дозвільних документів. А пасажири, які перебували в салоні транспортного засобу, категорично відмовилися надавати будь-які пояснення.

Обґрунтовуючи свою позицію щодо невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, ОСОБА_1 вказав, що мав дозвільні документи, а саме страховий поліс на транспортний засіб.

Однак, пояснення ОСОБА_1 спростовуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами доданими до протоколу про адміністративне правопорушення.

В ході розгляду справи по суті ОСОБА_1 не пред`явив суду жодного підтверджуючого документу в спростування своєї винуватості, а саме не подав відповідної ліцензії на його ім`я, в підтвердження права на зайняття господарською діяльністю здійснення пасажирських перевезень, не долучено також і будь-яких інших письмових доказів.

Таким чином, в судовому засіданні доведено, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, що є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП.

Суд вважає, що надані суду докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення, та винуватість в ньому ОСОБА_1 , підстав сумніватися в достовірності вказаних доказів у суду немає.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини і вважає за необхідне накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, без конфіскації майна.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника стягується судовий збір на користь державного бюджету України.

Керуючись ч.1 ст.164, ст. ст. 268, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, без конфіскації майна.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Роз`яснюється, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: