СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/7121/22
пр. № 3/759/3744/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О. , розглянувши матеріали, що надійшли з Святошинського УП ГУНП в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку не відомий.

- за ч.1 ст. 173-2 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 489191, 23.06.2022 р. близько 22 год. 30 хв., ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , застосував дії психологічного характеру (кричав, ображав, погрожував) стосовно колишньої дружини ОСОБА_2 1984 р.н.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про розгляд справи тільки з його участю, письмових пояснень з приводу складеного стосовно нього адміністративного протоколу до суду не надав. З аналізу ч.2 ст. 268 КУпАП вбачається, що участь особи під час розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП не є обов`язковою.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Пунктом 3 частиною 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07 грудня 2017 року визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується даними, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 489191 від 23 червня 2022 року, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій особою правопорушником, і є одним з джерел доказів відповідно до положень ст.251 КУпАП, рапортом, заявою ОСОБА_2 .

Санкція ч.1 ст. 173-2 КУпАП є альтернативною, що дає можливість визначити стягнення на підставі ст. 33 КУпАП з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Таким чином, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ту обставину, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, дані про особу правопорушника, зокрема, його вік, майновий стан, те, що вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнає, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На підставі ч.1 ст. 173-2 КУпАП та керуючись статтями 40-1, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, тобто 496 грн. 20 коп. за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Н.О. Петренко