П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2022 року смт Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Кваша І.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Тульчинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого у ФОП « ОСОБА_2 », ідентифікаційний номер в матеріалах відсутній,-

- за ч. 5 ст. 122, ст.. 122-4 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

16 червня 2021 року близько 08-50 год. ОСОБА_1 в с Грабовець по вул. Центральна, керуючи автомобілем "MAN TGA 01 А", д.н.з. НОМЕР_1 з причепом «VAN HOOL 3В0011», д.н.з. НОМЕР_2 та виїжджаючи з прилеглої території не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», чим створив аварійну ситуацію для автомобіля «IVECO STRALIS», д.н.з. НОМЕР_3 . Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Він же, 16 червня 2021 року близько 08-50 год. в с Грабовець по вул. Центральна, керуючи автомобілем "MAN TGA 01 А", д.н.з. НОМЕР_1 з причепом «VAN HOOL 3В0011», д.н.з. НОМЕР_2 , створивши аварійну ситуацію для автомобіля «IVECO STRALIS», д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок чого відбулося ДТП, залишив місце пригоди. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. В поданих до суду письмових поясненнях просив закрити провадження у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, та заперечував щодо одночасного встановлення вини у скоєному. Також зазначав, що не визнає вину, оскільки не залишав місце ДТП, не мав наміру приховати факт ДТП чи обставини його скоєння. Про аварійну ситуацію та ДТП дізнався лише від працівників поліції, які зупинили його транспортний засіб. Докази причетності його до ДТП в матеріалах справи відсутні.

Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

В протоколі серії ДПР18№ 203538 вказано, що ОСОБА_1 вчинено правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП. Оскільки справи за ч. 4 ст. 122 КУпАП не підвідомчі суду, матеріали направлялися на дооформлення.

Згідно рапорту працівника поліції Тульчинського районного відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області від 17.01.2022 року, кваліфікація порушення за частиною ч. 4 ст. 122 КУпАП внесена до протоколу помилково.

Оскільки суть вчиненого правопорушення, викладена в протоколі, відповідає ч. 5

ст. 122 КУпАП, враховуючи вказаний рапорт, суд вважає за можливе провести розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності саме за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 5 ст. 122 КпАП України порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

За частиною 2 даної норми відповідальність водія настає в разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно Правил дорожнього руху України, дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» є знаком пріоритету. Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі.

З матеріалів справи вбачається, що зазначені вимоги ОСОБА_1 дотримані не були.

Пояснення водія про те, що він не причетний до ДТП, спростовуються письмовими пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

А відтак, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в порушенні вимог ПДР та вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 122, ст. 122-4 КУпАП підтверджується достатніми даними, що містяться в матеріалах справи, доведена повністю, кваліфікація скоєного вірна.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Оскільки правопорушення було вчинено 16 червня 2021 року, то на момент розгляду справи (15 лютого 2022 року) закінчився тримісячний строк, передбачений законодавством для притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності. Пояснення ОСОБА_1 в цій частині є обґрунтованими.

За положеннями ст. 247 КУпАП закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, є підставою для закриття справи.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122, ст. 122-4 КУпАП підлягає до закриття у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Щодо заперечень водія відносно одночасного закриття провадження та встановлення вини у скоєному суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами КУпАП прямо не передбачено необхідності визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у випадку закриття провадження у справі.

Однак, суд звертає увагу на те, що встановивши вимоги до постанови у справі про адміністративне правопорушення, законодавець не зробив будь-яких виключень щодо постанов про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, із чого необхідно зробити висновок про те, що виконання вимог ч.2 ст. 283 КУпАП є обов`язковим і для цього виду постанов.

Із урахуванням наведеного та враховуючи відповідні положення ЦПК України та КАС України щодо обов`язковості висновків суду у справі про адміністративне правопорушення при розгляді цивільного чи адміністративного позову в частині висновків про те, чи мали місце певні дії (бездіяльність) та чи вчинені вони певною особою, виходячи із принципів верховенства права та однієї із засад судочинства, передбаченої п.2 ч.1 ст. 129 Конституції України, якою є забезпечення доведеності вини, суд приходить до висновку про те, що визнання вини особи є обов`язковим при доведеності вчинення нею будь-якого адміністративного правопорушення, в тому числі, і у випадку закриття справи із нереабілітуючих підстав.

Зазначене вище узгоджується із правовою позицією Європейського суду з прав людини щодо порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду "Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень. Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ч. 5 ст. 122 КУпАП дає підстави стверджувати те, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків. Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства, де визнання вини є обов`язковим відповідно до положень ч.4 ст.374 КПК України.

Аналіз положень ст. 38 та п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП дає підстави стверджувати те, що наслідком закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення є лише звільнення особи від накладення адміністративного стягнення. При цьому суд звертає увагу і на те, що закриття справи із підстав, передбачених п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, наслідком чого була би відсутність підстав для визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене та враховуючи зазначену вище правову позицію ЄСПЛ у питанні порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про те, що закриття справи у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення за своєю суттю є закриттям справи із нереабілітуючих підстав, що указує на необхідність визнання вини.

А тому заперечення ОСОБА_1 в цій частині суд відхиляє і вважає за необідне одночасно з закриттям провадження у справі зазначити висновки щодо винуватості у вказаних правопорушеннях.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 122, ст. 122-4 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 122,

ст. 122-4 КУпАП, закрити в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги

Суддя І.М.Кваша