ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/6493/22Головуючий у 1-й інстанції Багрій Т.Я.
Провадження № 33/817/350/22 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.156 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2022 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 червня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень в дохід держави, з конфіскацією предметів торгівлі. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп. в дохід держави. Вилучені згідно квитанції №2 від 22 травня 2022 року тютюнові вироби без марок акцизного податку, а саме: цигарки марки «COMPLIMENT» у кількості 1 (одна) пачка та цигарки марки «Marlboro» в кількості 3 (три) пачки - конфісковано.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 21 травня 2022 року о 12 год. 00 хв., перебуваючи на території ринку, за адресою: вул. Живова, 9, м. Тернопіль, здійснила роздрібну торгівлю тютюновими виробами марки «Комплімент», за ціною 35 грн. за пачку, без марок акцизного податку, чим порушила вимоги ст.11 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 156 КУпАП. В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала та щиро розкаялась.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 червня 2022 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а у разі доведеності її вини, застосувати відносно неї ст. 22 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що вона продаж тютюнових виробів не здійснювала, сигарети у неї були лише для себе. Апелянт звертає увагу суду на те, що свідки по справі у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за завідома неправдиві свідчення, а тому їх покази не можуть бути прийняті до уваги та покладені в основу доведення її вини. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, так як він складений з порушенням вимог ст.256 КУпАП. Вказує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом її вини. Вважає, що формулювання обвинувачення у викладеній в протоколі формі не відображає конкретних обставин вчинення адміністративного правопорушення: кому і в якій кількості було реалізовані тютюнові вироби, прізвище та адрес цих осіб, або свідків, які могли б підтвердити ці обставини, відсутні докази кількість зафіксованих фактів торгівлі тютюновими виробами тощо, що свідчить про неконкретність висунутого обвинувачення. Вказує на те, що в матеріалах справи відсутні фото- та відеодокази, як докази того, що ОСОБА_1 дійсно здійснювала продаж тютюнових виробів або інших підакцизних товарів. Апелянт вважає, що у протоколі та постанові не конкретизовано та не розкрито склад адміністративного правопорушення, визначеного відповідною частиною ст. 156 КУпАП. Зазначає, що з метою дотримання вимог Конвенції та слідування усталеній практиці Європейського суду розгляд справи про адміністративне правопорушення повинен бути проведений із залучення сторони обвинувачення, оскільки відсутність сторони обвинувачення у справі може вплинути на дію презумпції невинуватості в ході судового розгляду і, як наслідок, на питання неупередженості та безсторонності суду. Також апелянт вказує і на те, що адміністративне правопорушення є незначним, діяння інкриміноване їй характеризується таким ступенем суспільної небезпечності, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу, а відтак провадження у справі підлягає закриттю через малозначність із оголошенням усного зауваження. Окрім цього просить врахувати те, що вона є особою похилого віку, з незадовільним станом здоров`я, єдиним доходом є пенсія, розмір якої є незначним, тому сплата адміністративного стягнення поставить її у вкрай скрутне матеріальне становище та буде надмірним тягарем.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та її захисника, які просила задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 .

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП ґрунтується на її поясненнях в судовому засіданні про те, що вона свою вину повністю визнає, а також на даних, що містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 097976 від 21 травня 2022 року і доданих до нього фотознімках з місця події; письмових поясненнях свідка ОСОБА_2 від 21 травня 2022 року і письмових поясненнях самої ОСОБА_1 від 21 травня 2022 року.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Вказані докази підтверджують факт саме торгівлі ОСОБА_1 тютюновими виробами без марок акцизного податку, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, та полягає у роздрібній торгівлі тютюновими виробами, без марок акцизного податку.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, доведена належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Виходячи з вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом, суд апеляційної інстанції оцінює критично. Окрім того, згідно оскарженої постанови при вирішенні справи суд першої інстанції взяв до уваги не тільки протокол про адміністративне правопорушення, а й інші додані до нього докази.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів факту продажу ОСОБА_1 тютюнових виробів спростовуються відомостями, які містяться в матеріалах справи, а саме: змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 097976 від 21 травня 2022 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 КУпАП, який підписаний нею без зауважень та заперечень; доданих до цього протоколу результатах фотофіксації з місця здійснення ОСОБА_1 роздрібної торгівлі побутовими товарами; письмових поясненнях ОСОБА_2 від 21 травня 2022 року про те, що ОСОБА_1 продала йому пачку цигарок без марки акцизного збору; письмових поясненнях ОСОБА_1 від 21 травня 2022 року в яких вона підтвердила, що здійснила продаж цигарок ОСОБА_2 , свою вину визнає та не заперечує; квитанцією про вилучення з місця здійснення ОСОБА_1 роздрібної торгівлі ще трьох пачок цигарок. Окрім того, зі змісту оскарженої постанови вбачається, що в суді першої інстанції ОСОБА_1 також підтвердила ці обставини і свою вину у вчиненні правопорушення визнала.

Твердження апеляційної скарги про те, що письмові пояснення свідка не є належними доказами лише через те, що цей свідок не був допитаний в судовому засіданні, апеляційний суд вважає у даному випадку безпідставними, оскільки письмові пояснення свідка є доказами відповідно до ст. 251 КУпАП, а зміст письмових пояснень ОСОБА_2 узгоджується з іншими доказами у справі. Крім того, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 заявляла клопотання про допит ОСОБА_2 в судовому засіданні з метою спростування даних його письмових пояснень. Навпаки, в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнавала і наведених у складеному відносно неї протоколі не заперечувала.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, так як він складений з порушенням вимог ст.256 КУпАП є безпідставними, оскільки зі змісту вказаного протоколу слідує, що в ньому вказані дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси понятих; відмітка про надання письмових пояснень особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 097976 від 21 травня 2022 року, який був складений стосовно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Надуманими є доводи апеляційної скарги про те, що формулювання обвинувачення у викладеній в протоколі формі не відображає конкретних обставин вчинення адміністративного правопорушення: кому і в якій кількості було реалізовані тютюнові вироби, прізвище та адрес цих осіб, або свідків, які могли б підтвердити ці обставини, відсутні докази кількість зафіксованих фактів торгівлі тютюновими виробами тощо, що свідчить про неконкретність висунутого обвинувачення; що в матеріалах справи відсутні фото- та відеодокази, як докази того, що ОСОБА_1 дійсно здійснювала продаж тютюнових виробів або інших підакцизних товарів; що у протоколі та постанові не конкретизовано та не розкрито склад адміністративного правопорушення, визначеного відповідною частиною ст. 156 КУпАП так як, вищевказані відомості вказані у протоколі і наявні у матеріалах справи.

Твердження ОСОБА_1 про те, що у справі мала приймати участь сторона обвинувачення і недотримання цієї вимоги свідчить про порушення права на справедливий суд є необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, згідно ст. 250 КУпАП прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів в справах, мають серед іншого право брати участь у розгляді справи, а ч.2 цієї статті встановлені випадки обов`язкової участі прокурора (провадження у справах за ст. 172-4, 172-9 і 172-9-2 КУпАП). Отже, законодавством передбачено випадки обов`язкової участі прокурора у справі та випадки, коли участь прокурора є факультативною, Встановлено, що в цій справі рішення суду першої інстанції ґрунтується виключно на доказах, які були зібрані органами поліції у встановленому законом порядку, тому наведені в апеляційній скарзі посилання на рішення ЄСПЛ у цьому випадку не можна вважати належними, оскільки вони застосовуються з огляду на «дух закону», а не лише на його формальні приписи і стосуються насамперед об`єктивності, безсторонності та неупередженості суду під час розгляду справи та неможливості суду за власною ініціативою збирати докази чи збільшувати обсяг обвинувачення, а не формальної участі прокурора у справі.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.

Звільнення від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю скоєного правопорушення, передбачене ст.22 КУпАП, є правом, а не обов`язком суду і застосовується лише в сукупності усіх з`ясованих фактів, що дозволяють вирішити питання про доцільність звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про її звільнення від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, з огляду на те, що об`єктом адміністративного правопорушення за ст. 156 КУпАП є суспільні відносини у сфері торгівлі, яку ОСОБА_1 здійснює систематично, а об`єктивна сторона виражається в ухиленні (порушенні) особи від правил, передбачених Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», та іншими актами законодавства, такі дії завдають шкоди як державним (суспільним) інтересам, так і інтересам громадян.

Отже, зважаючи на всі обставини справи й характер вчиненого правопорушення, беручи до уваги суспільну небезпеку вказаних дій, вид і розмір стягнення, яке законодавець передбачив за зазначені дії, апеляційний суд вважає, що в цьому випадку немає підстав для застосування ст. 22 КУпАП.

Накладаючи на ОСОБА_1 стягнення за ч. 1 ст. 156 КУпАП, суддя суду першої інстанції в повній мірі урахував дані про особу, характер та обставини вчиненого правопорушення.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст. ст. 33-34 КУпАП в межах санкції ч.1 ст. 156 КУпАП у мінімальному розмірі, а тому підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 червня 2022 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя