Справа № 451/1840/21
Провадження № 3/451/18/22
ПОСТАНОВА

іменем України

25 лютого 2022 року місто Радехів

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Куцик-Трускавецька О.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Червоноградського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , одруженого, пенсіонера,

за частиною 1 статті 130, частиною 1 статті 164 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №174626 від 17.12.2021, ОСОБА_1 17.12.2021 15 год 25 хв на автодорозі Т. 141038 км сполученням Броди-Червоноград, керував т/з Opel Astra н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №63 від 17.12.2021, чим порушив вимоги пункту 2.9. «А» ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Окрім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №793541 від 17.12.2021, ОСОБА_1 17.12.2021 о 15 год 25 хв на а/д Т-14-10, 38 км сполученням Броди-Радехів-Червоноград, керуючи т/з Opel Astra н.з. НОМЕР_2 , здійснював перевезення пасажирів в режимі таксі без ліцензії на право такого виду діяльності, чим порушив ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень визнав, щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протоколи про адміністративне правопорушення та долучені до них матеріали, суд доходить наступних висновків.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статей 245, 280 та 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен надати належну оцінку.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.9. «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Таке положення ПДР є формою правового забезпечення працівників поліції у процесі визначення здатності водіїв здійснювати безпечне керування транспортними засобами.

Водієм, згідно з п.1.10 ПДР, є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

За таких обставин, користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У рішенні по справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім цього, дії ОСОБА_1 кваліфіковані співробітниками поліції за ч. 1 ст. 164 КУпАП, яка передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ст. 55 Господарського Кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Дослідивши наявні докази, суд вважає, що ОСОБА_1 винен у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, як провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130, частиною 1 статті 164 КУпАП, окрім самих протоколів про адміністративні правопорушення доведена:

тестом на алкоголь, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», яким встановлено результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння 0,88%;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, яким засвідчується, що ОСОБА_1 не погодився з результатами проведеними за допомогою алкотестера «Драгер 6820»;

висновком №63 від 17.12.2021 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого громадянин ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

долученим до матеріалів відео, в якому відображені обставини, що відбувалися на місці огляду транспортного засобу за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які узгоджуються з викладеними у протоколі обставинами;

поясненнями ОСОБА_2 , які узгоджуються з викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення обставинами;

поясненнями ОСОБА_1 даними ним у суді добровільно, за власної згоди, які узгоджуються між собою, підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та в яких він визнав вину у вчиненні зазначеного правопорушення.

Проаналізувавши вищевказані документи, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколах про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми для прийняття рішення. Доказів, які б спростовували наведені в протоколах обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Окрім цього, суд вважає доведеним факт провадження ОСОБА_1 господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчинених ним правопорушень; ступінь його вини у вчинених правопорушеннях, передбачених частиною 1 статті 130 та ч. 1 ст. 164 КУпАП, яка доведена повністю, обставину, яка пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення щире розкаяння винного, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а також зважає на те, що ОСОБА_1 вчинив кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же складом суду, тому суд вважає, що відповідно до вимог ст. 36 КУпАП на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Накладення на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», Радехівський районний суд Львівської області,

постановив:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП та частиною 1 статті 164 КУпАП, і накласти стягнення:

за частиною 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік;

за частиною 1 статті 164 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі частини 2 статті 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СуддяО. Б. Куцик-Трускавецька