Справа № 677/691/22
Провадження № 3/677/447/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2022 року м. Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Шовкун В.О., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли із відділу поліцейської діяльності № 2 Хмельницького РУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області стосовно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Красилівського районного суду Хмельницької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 302499 від 09.06.2022 року, згідно з яким, 09.06.2022 року, о 20 год. 24 хв., в м. Красилів по вул. Грушевського, 132Б водій ОСОБА_1 керував мопедом «Сузукі», без номерного знака, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Алкотест Драгер 6810», та проведення такого огляду в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що свої заперечення ним викладено в письмових поясненнях. Підтвердив той факт, що випив пляшку пива і їхав по тротуару, однак не вважає себе винним, оскільки не рухався по дорозі.

У поданій 23.06.2022 року до Красилівського районного суду заяві ОСОБА_1 зазначає, про те, що визнав свою вину лише в тому, що відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних засобів та в закладі охорони здоров`я, що підтверджується відеозаписом від 09.06.2022 року, та вказав, що: долучений до протоколу диск, з відеозаписом правопорушення, поданий поліцією на підтвердження факту порушення ним правил дорожнього руху не містить, на порушення вимог законодавства, цифрового підпису автора відеозапису, так і особи, уповноваженої на виготовлення електронної копії відеозапису; відеозапис не може вважатися належним доказом, оскільки не містить посилань на технічні засоби, за допомогою яких здійснювався відеозапис, при цьому відео зйомка проводилась двома різними технічними засобами; відеозапис, який міститься на DVD диску має три окремих частини, тобто, вівся не безперервно, як того вимагає Інструкція, затверджена наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року; в порушення вимог ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» під час проведення превентивних поліцейських заходів, поліція зобов`язана була повідомити про причини застосування до нього превентивних заходів, мається на увазі причину зупинки транспортного засобу, а також довести до його відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи; твердження працівника поліції та зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), не знайшло свого підтвердження згідно відеозапису на диску та є безпідставним та надуманим, оскільки з даного відеозапису вбачається, що він був у цілком адекватному стані, давав чіткі відповіді на запитання, диктував свій номер телефону, заповнював заявку на смс-повідомлення та здійснював свій підпис, і свідомо розповів, що випив бутилку пива, тому і був запах; на порушення п. 6 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» свідків, на підтвердження того факту, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння, не залучали, хоча така можливість була. У зв`язку з наведеним, вказав, що зібрані працівниками поліції докази - протокол про адміністративне правопорушення ААД №302499 від 09.06.2022 року та відеозапис на CD диску не можуть вважатися допустимими доказами, оскільки вони зібрані з порушенням вимог чинного законодавства, а тому просив закрити справу, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_2 повідомив, що дійсно 09.06.2022 року, о 20 год. 24 хв., в м. Красилів по вул. Грушевського, 132Б, під час патрулювання вони побачили, що водій ОСОБА_1 керував мопедом «Сузукі», та їхав по тротуарі, що заборонено ПДР України, а тому, вони зупинили патрульний автомобіль, та підійшли до водія. В ході розмови відчув запах алкоголю від ОСОБА_1 . Запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився. Після чого склали відносно нього протокол, від підпису ОСОБА_1 відмовився.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_3 підтвердив пояснення ОСОБА_2 .

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Доводи ОСОБА_1 про те, що відеозапис події не може бути взятий судом до уваги, оскільки такий здійснений не безперервно, суд до уваги не бере виходячи з наступного.

Згідно з приписами пункту першого частини першої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення.

Як вбачається із даних диску, який наданий працівниками поліції, на такому зафіксовані відеозаписи події, які взаємодоповнюють один одного та в сукупності підтверджують обставини справи.

Оглядом долученого до протоколу відеозаписів встановлено, що ОСОБА_1 09.06.2022 року керував мопедом та був зупинений працівниками поліції. Працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», та в медичному закладі, на що ОСОБА_1 не погодився.

Даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації.

Таким чином, відсутність безперервного відеозапису не може слугувати підставою для виправдання особи, оскільки до матеріалів справи долучений диск із відеозаписами, які хоч і є окремими файлами, однак їх зміст чітко фіксує усі необхідні фактичні обставини справи без фіксації моментів, що не входять до предмету дослідження та доказування. Зокрема керування водієм транспортним засобом, момент зупинки, виявлення ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, відмова пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, фактична відмова від проходження алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Що стосується ствердження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що відеозапис події не підписаний електронно - цифровим підписом, що свідчить про його недопустимість, то суд звертає увагу на те, що вимогами КУпАП не передбачено обов`язковість такого.

Таким чином, долучений до матеріалів справи відеозапис визнається судом належним та допустимим доказом.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Вищезазначеним відеозаписом підтверджується правомірність причин застосування працівниками поліції до ОСОБА_1 превентивних заходів, оскільки, на відео зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом на тротуарі, що прямо заборонено п. 11.13 ПДР України.

Стосовно ствердження ОСОБА_1 про те, що поліція зобов`язана була повідомити про причини застосування до нього превентивних заходів та довести до його відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи, суд зазначає, що у даній справі розглядається не правовірність причин звернення працівників поліції до ОСОБА_1 , а встановлення факту щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5. ПДР - що він на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння такий огляд пройти відмовився.

Твердження про те, що поліцейськими порушено процедуру притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суд не бере до уваги, оскільки вони не спростовують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі заважаючи на те, що вказані обставини були підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння регламентується ст.266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція).

Згідно частин 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Оскільки огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, підстав вважати його недійсним немає.

Отже, в судовому засіданні доведено винність ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`ягніння, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він був у цілком адекватному стані, давав чіткі відповіді на запитання, диктував свій номер телефону, заповнював заявку на смс-повідомлення та здійснював свій підпис, і свідомо розповів, що випив бутилку пива, тому і був запах, підтверджує висновки суду, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, після чого відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується вищенаведеними доказами.

Суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

За таких підстав, враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який не працює, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, доходжу висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосувати стягнення у виді штрафу у розмірі передбаченому санкцією цієї статті з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст.130, 34, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Красилівський районний суд Хмельницької області.

Суддя: В.О. Шовкун