Дата документу 12.12.2022 Справа № 333/4303/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/4303/21 Головуючий в 1 інст. Стоматов Е.Г.
Провадження №33/807/198/22 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ), його захисника-адвоката Плецької Ю.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 20 січня 2022року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 гривні 20 копійок (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 21 червня 2021 року о 03 годині 46 хвилин, у м.Запоріжжя по вул.Космічна/Говорухи керував автомобілем BMW 735i, держномер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода). Від проходження у встановленому законодавством порядку на місці зупинки за допомогою спец. приладу Alcotest Drager 6810 та у медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився при здійсненні відео фіксації на боді-камеру, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить задовольнити його клопотання про виклик свідків та витребування доказів, скасувати постанову суду і прийняти нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що висновок суду про те, що він відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння не відповідає дійсності.

З постановою суду він не погоджується та вважає її незаконною та необґрунтованою.

Крім того, посилається на те, що в протоколі не вказано конкретне місце зупинки та місце складення протоколу (номер будинку), а вказано лише вулицю. Місце зупинки також не зафіксовано відеозаписом, що на його думку є порушенням ст.256 КУпАП.

Вказує, що матеріали справи не містять відмов особи від надання пояснень на окремому аркуші.

Посилається на те, що відеозапис не відповідає положенням Інструкції, а тому є сумнівним доказом та не може враховуватись на підтвердження наявності в його діях складу правопорушення. З відеозапису неможливо встановити хронологію подій. В протоколі не вказано ні назву, ні повний номер пристрою, яким здійснено відеофіксацію. Таких даних не вказано і в Акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Крім того, його відмова від проходження огляду не підтверджується поясненнями свідків.

Враховуючи викладене, вважає, що факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не зафіксований належним чином, а тому висновок поліцейських про відмову від проходження огляду є таким, що не ґрунтується на належних та допустимих доказах.

Також зазначає, що направлення на огляд видано до закладу ОКЗ НПД КЕС, який відсутній у переліку закладів охорони здоров`я Запорізької області, а тому відсутні законні підстави у поліцейських на складання та видачу такого направлення.

Крім того, посилається також на відсутність підстав для зупинки його транспортного засобу.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Плецьку Ю.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, разом з цим, захисник одночасно зазначила про необхідність закриття провадження в справі через закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена матеріалами справи, а саме:

- відомостями, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 012871 від 21 червня 2021 року, складеного щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 червня 2021 року;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зафіксовані встановлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та зазначено про відмову останнього від проходження огляду на стан сп`яніння;

- відеозаписом, яким підтверджуються відомості, вказані у протоколі.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №4 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції Бочковського А., згідно з яким, під час несення 20 червня 2021 року у нічну зміну, у Комунарському районі, разом з молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 у складі екіпажу АН803, приблизно о 03 год. 46 хв. було зупинено тз BMW 735i, днз НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає в АДРЕСА_1 за порушення ПДР, а саме за п.п.9.2б ПДР України, під час розгляду справи у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода. Водій від проходження у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою спец. приладу Alcotest Drager 6810 та у медичному закладі у лікаря нарколога відмовився при здійснені відеофіксації на боді камеру. Водій від керування відсторонений, про повторність попереджений. На водія складено адмін. протокол ААБ 012871 за ст.130 КУпАП та винесено постанову ЕАН 4380136 за п.п.9.2б ПДР України, вилучено п/в ВХХ 812022 та видано ТД 213936. ТЗ залишено на місці зупинки, без порушень ПДР.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

В судовому засіданні захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Моісеенко І.В. пояснив, що ОСОБА_1 свою провину не визнає, він дійсно керував автомобілем у вказаний день та час. Вважає, що поліцейським порушено порядок проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбаченого ст.266 КУпАП України.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та додатково зазначив, що з боку працівників патрульної поліції є неупереджене ставлення до нього.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник-адвокат Плецька Ю.В. підтримала доводи апеляційної скарги та додатково зазначила, що зупинка ОСОБА_1 була незаконною. Крім того, технічний засіб за допомогою якого ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння - не відповідає вимогам законодавства та є не сертифікованим.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, та ті, що наведені стороною захисту при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують та суперечать матеріалам справи.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу. У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснені його процесуальні права.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

З відеозапису цілком зрозуміло, що він відноситься саме до цієї справи.

Перевіряючи доводи сторони захисту про те, що в протоколі не вказано конкретне місце зупинки та місце складення протоколу (номер будинку), а вказано лише вулицю, не свідчить про безпідставність складання стосовно останнього протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно, і не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Твердження апелянта про те, що матеріали справи не містять відмови від надання пояснень на окремому аркуші, спростовується відеозаписом події, яким зафіксовано відмову ОСОБА_1 від надання пояснень взагалі.

Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Зокрема, відеозаписом події підтверджено той факт, що працівник поліції пропонував водієві пройти огляд на місці зупинки за допомогою технічного приладу Драгер та в медичному закладі, проте ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду.

Отже, дії інспектора полії були правомірними та водієві було запропоновано пройти огляд як на місці зупинки так і в медичному закладі.

Твердження апелянта про те, що його відмова від проходження огляду не підтверджується поясненнями свідків, не є слішними.

Так, відповідно до положень ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, те, що в цьому випадку були відсутні свідки, проте, велась відеофіксація, вимогам закону не суперечить.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), згідно з якими, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність у такої особи ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Стосовно посилання сторони захисту на те, що відеозапис не відповідає положенням Інструкції, а тому є сумнівним доказом, слід зазначити про таке.

Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію»(ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.

Ніким не заперечується того факту, що події за участю ОСОБА_1 , що зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце, та відносяться саме до цієї справи.

Більш того, вказаний відеозапис не є єдиним доказом у справі, цей запис узгоджується з іншими доказами, на які послався суд в своїй постанові.

З самого відеозапису є очевидним, що цей запис здійснювався працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не звертався.

Той факт, що направлення на огляд видано до закладу ОКЗ НПД КЕС, який як вказує сторона захисту, відсутній у переліку закладів охорони здоров`я Запорізької області, не спростовує факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він взагалі відмовився проходити огляд як на місці зупинки транспортного засобу так і в будь-якому медичному закладі.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність підстав для зупинки його транспортного засобу є безпідставними, оскільки останнього було зупинено за порушення ПДР, у зв`язку з чим на нього складено постанову ЕАН №4380136 за ч.2 ст.122 КУпАП.

Не погоджується суд апеляційної інстанції з доводи захисника, заявленими під час апеляційного розгляду справи, стосовно незаконності проходження огляду за допомогою Драгеру 6810, з огляду на таке.

Пунктами 1 та 3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", який набрав законної сили 01 січня 2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки.

До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Пунктом 1 статті 17 вказаного Закону встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Цим Законом не встановлено вимог до засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року.

Згідно з Державним реєстром затверджених типів засобів вимірювальної техніки, газоаналізатори виробництва Drager Safety AG&Co. KGaARevalstraвe 1, 23560 Lubeck, Germany, мають сертифікат відповідності типу UA.TR.002 102-17 Rev.1 від 15 жовтня 2019 року, строк дії якого встановлено до 5 жовтня 2027 року.

Окрім того, згідно з Наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року №1529 "Про державну реєстрацію медичних виробів" (далі - Наказ), Газоаналізатор Drager Alkotest відноситься до переліку зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до Державного реєстру медичної техніки та виробів технічного призначення.

Вказаний газоаналізатор має свідоцтво про державну реєстрацію №14455/2014, у якого необмежений строк дії. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено.

Крім того, свою незгоду стосовно незаконності проходження огляду за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest 6810 захисник висловив лише при апеляційному розгляді.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 висловлював вимогу про надання йому сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, який мали намір використати при його огляді, та цю вимогу було проігноровано.

Доводи сторони захисту щодо упередженості працівників патрульної поліції, не є слушними.

Те, що за заявою ОСОБА_1 розпочато кримінальне провадження стосовно працівника поліції ОСОБА_3 за ч.1 ст.366 КК України, само по собі такий факт не підтверджує.

Разом з тим, під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП були присутні працівники поліції, а саме молодший лейтенант поліції ОСОБА_4 та лейтенанта поліції Бочковський А.

Відомості про те, що в складі екіпажу був працівник поліції ОСОБА_3 в матеріалах справи відсутні.

Доводи сторони захисту заявлені в клопотанні про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП від 12 грудня 2022 року, є помилковими з огляду на таке.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №012871 від 21 червня 2021 року адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 21 червня 2021 року.

На момент розгляду справи судом першої інстанції, згідно з постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 20 січня 2022 року, строки про притягнення до адміністративної відповідальності не сплинули.

Тому підстав для закриття провадження в справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП апеляційний суд не вбачає.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

В той же час, є слушними доводи сторони захисту про те, що висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння є помилковим.

Зокрема, суд помилково вказав у постанові при кваліфікації дій ОСОБА_1 про те, що останній відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, оскільки, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 012871 від 21 червня 2021 року, складеним щодо ОСОБА_1 , останній керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку за допомогою технічного засобу Drager Alcotest 6810 та у медичному закладі відмовився, що підтверджується доказами, на які посилається суд в постанові.

У зв`язку з викладеним, оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає зміні в зазначеній частині.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 20 січня 2022року, стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, змінити в частині кваліфікації дій ОСОБА_1 , зазначивши, що останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (замість наркотичного сп`яніння, як про це помилково зазначено в постанові суду першої інстанції).

У решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева