Справа № 183/12/22
№ 3/183/480/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2022 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 156 КУпАП,

в с т а н о в и в :

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 17.12.2021 року о 10.30 годині ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: м. Новомосковськ, пл. Перемоги, 2, реалізовувала алкогольні вироби без наявності марок акцизного податку.

В суд ОСОБА_1 не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи.

Судом безпосередньо досліджено наступні докази, додані до матеріалів справи: протокол про адміністративне правопорушення; протокол огляду від 17.12.2021 року з фототаблицями, долученими до нього; письмові пояснення ОСОБА_1 ; виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Слід звернути увагу, що в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява №7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Частиною 1 статті 156 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за здійснення роздрібної або оптової торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Суд звертає увагу на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, а саме: до протоколу не додано ані пояснень свідків правопорушення, ані даних, які би підтверджували факт реалізації товару. Водночас, із наданих до протоколу фотознімків алкогольної продукції, виявленої та вилученої в ході огляду місця події, убачається, що на пляшках містяться наклейки марок акцизного податку.

Слід також звернути увагу й на те, що протокол огляду від 17.12.2021 року складався без участі ОСОБА_1 , в той час як в письмових поясненнях ОСОБА_1 остання зазначає, що алкогольну продукцію вилучено при ній. Натомість, вказані пояснення написані працівником поліції, а ОСОБА_1 їх лише підписала.

Вищевказані обставини викликають обґрунтовані сумніви щодо винуватості ОСОБА_1 в інкримінованому їй адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 156 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка визначає межі розгляду справи судом, оскільки є викладом обставин вчинення адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді, а не судом; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, буде порушувати вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Як наслідок, на переконання суду, відомості відображенні поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен дійти висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

З огляду на викладене, оцінюючи відповідно до ст. 252 КУпАП надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, та, відповідно, наявності в її діях складу даного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Суд звертає увагу, що санкція ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає обов`язкову конфіскацію предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі. Натомість, у матеріалах справи відсутня інформація про виручку від продажу предметів торгівлі, якими начебто торгувала ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 265 КУпАП речі та документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами та зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому законом порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, при оплатному вилученні речей реалізують.

За положеннями ч. 1 ст. 296 КУпАП скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв`язаних з цією постановою. У разі неможливості повернення предмета повертається його вартість.

Відповідно до п. 11 Порядку зберігання вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення речей і документів, затвердженого постановою КМУ від 16.01.2012 р. № 17, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення речі і документи в установленому порядку конфіскуються, повертаються володільцеві або знищуються, а у разі вилучення речей за плату реалізуються.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме протоколу огляду від 17.12.2021 року у ОСОБА_1 вилучено предмети торгівлі, які були передані на зберігання до Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Вирішуючи долю вищевказаних вилучених предметів торгівлі суд вважає за необхідне повернути їх за належністю власнику у зв`язку із закриттям провадження у дані справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 156, ст. ст. 247, 251, 256, 280 КУпАП України, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Речові докази предмети торгівлі, які вилучені у ОСОБА_1 , згідно з протоколом огляду від 17.12.2021 року, повернути власнику за належністю.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Гузоватий