Справа № 755/4785/22
Провадження №: 3/755/2982/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" липня 2022 р. Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Мельниченко Л.А., за участю адвоката Щиголя В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

22 квітня 2021 року близько 17 години 25 хвилини ОСОБА_1 , рухаючись по пр-ту Визволителів, 8-а у м. Києві, керував автомобілем «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Будучи належним чином повідомлений про день, час, місце судового засідання ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки не повідомив.

Адвокат Щиголь В.В., який представляв у судовому засіданні інтереси ОСОБА_1 , просив закрити провадження на п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на те, що: ОСОБА_1 був незаконно зупинений працівниками поліції, тому всі подальші їх дії вже були незаконними; крім того, були відсутні підстави для пропонування ОСОБА_1 пройти огляд у лікаря; ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, про що свідчать його власноручно написані пояснення; ОСОБА_1 був необізнаний з процедурою та наслідками відмови та складання протоколу; коли він (адвокат) приїхав на місце події, то він вважає, що протокол ще не був складним, оскільки в тексті стояли не всі підписи; на запису працівники поліції постійно вживають нецензурну лайку при розмові, а до приїзду адвоката, навіть незнаючі його, висловлювалися образливо відносно нього.

Як вбачається з даних, що містяться у протоколі серії ААД № 237755 від 22 квітня 2022 року: «22 квітня 2021 року близько 17 години 25 хвилини ОСОБА_1 , рухаючись по пр-ту Визволителів, 8-а у м. Києві, керував автомобілем «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України».

Зі змісту направлення на огляд водія транспортного засобу вбачається, що ОСОБА_1 було виписано направлення на проходження огляду.

У судовому засіданні адвокат надав та наполягав на приєднанні незавіреної копії, без пред`явлення оригіналу, довідки про те, що 22 квітня 2022 року вже о 19 годині ОСОБА_1 проходив огляд у лікаря нарколога.

Як вбачається з даних, що містяться на відеозапису, працівниками поліції був зупинений автомобіль з назвою служби таксі «Болт», під керуванням водія ОСОБА_1 . Як підставу зупинки було оголошено, що власник цього авто заявив його у розшук. Під час перевірки особи працівники поліції пояснили ОСОБА_1 , що його зовнішній вигляд та поведінка у них викликають підозри, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Щоб перевірити це, вони пропонують ОСОБА_1 проїхати з ними до лікаря, здати аналізи та пройти огляд. Він словесно не відмовляється, але і не вживає заходів, щоб їхати. У той же час, працівники поліції повідомляють, що згідно орієнтування про угон зазначено, що у цьому автомобілі можуть перевозити недозволені речовини. ОСОБА_1 виходить із салону автомобіля, де залишається пасажирка та сам пропонує працівникам поліції оглянути автомобіль. Поряд з цим, працівники поліції неодноразово роз`яснюють йому обов`язок проїхати до лікаря та наслідки відмови. У цей час з`ясовується, що чотири дня потому щодо ОСОБА_1 вже було складено протокол за ч.1 ст. 130. ОСОБА_1 не погоджується на вимогу працівників поліції, повідомляє, що він знає всю процедуру та правила, оскільки проходив її три дня потому. Працівники поліції йому пропонують проїхати до лікаря, ознайомитися з результатами аналізів, і у разі відсутності там стану сп`яніння, його відпустять без нових аналізів. Під час цієї розмови голосно кричить пасажирка автомобіля, розмовляє по телефону, кричить що іде адвокат, забороняє ОСОБА_1 їхати до лікаря. Працівники поліції постійно уговорювали ОСОБА_1 їхати до лікаря та саме туди скерувати приїзд адвоката, якщо останній дійсно їде. О 17 годині 40 хвилин, як зазначено у бланку протоколу працівники поліції почали складати протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Вже ОСОБА_1 категорично відмовився їхати з працівниками поліції до лікаря. ( свідка ОСОБА_2 , як у своїх письмових поясненнях в подальшому зазначить ОСОБА_1 , при цьому не було та ніхто його не примушував відмовлятися від огляду лікаря.). Через деякий час приїхав адвокат, при ньому, в тому числі, ОСОБА_1 вручили тимчасовий талон на керування автомобілем. Адвокат пояснив, що вони не проти пройти обстеження про, що ОСОБА_1 надав свої пояснення, зазначивши час написання 18 година 37 хвилин. У подальшому продовжувалися розмови та процесуальні суперечки. Питання про поїздці до лікаря вже ніхто не піднімав та не виявляв бажання. Запис закінчився о 18 годині 43 хвилині».

Було відтворено відеозапис з флеш носія наданого адвоката, фактично там записано частину події, яка записувалася адвокатом на його мобільний, та відповідає вищенаведеному запису.

Як вбачається з даних, що містяться у письмових поясненнях, ОСОБА_1 зазначив, що він 22 квітня 2021 року близько 17 години 25 хвилини рухаючись по пр-ту Визволителів, 8-а у м. Києві, керував автомобілем «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1 . Його зупинили інспектори поліції, які вказали, що його автомобіль в угоні. Інспектор провів огляд автомобіля без його дозволу та не виявив забороняючих речей. Потім інспектор у присутності свідка ОСОБА_2 примусив його на камеру відмовитись від проходження у медичному закладі освідування на стан визначення наркотичного сп`яніння.

Будь-яких інших клопотань та доповнень не надходило, тому суддя приймає рішення за наявними матеріалами у справі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши доводи адвоката Щиголя В.В., дослідивши надану ним довідку, відтворивши наданий адвокатом відеозапис, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме дані, що містяться: у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 237755 від 22 квітня 2021 року; у письмових поясненнях ОСОБА_1 , у направленні на огляд, у розписці ОСОБА_3 , який взяв на себе зобов`язання доставити транспортний засіб «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1 на вул. Райдужна, 41 у м. Києві, у довідці щодо проведених заходів із встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення, відтворивши запис на диску, - суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних та токсичних речовин.

Крім того, у ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено перелік діянь, що містять склад цього адміністративного правопорушення, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто суб`єктом правопорушення визнається особа, яка керує транспортним засобом, незалежно від того, чи має вона на це право, а керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завадити серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до вимого п.п.6,7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ч.ч.4, 5 ст. 266 КУпАП:

1. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

2. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

3. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.9 розділу 2 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Як встановлено у судовому засіданні водій, ОСОБА_1 будучи достовірно обізнаний про вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, оскільки проходив теоретичні та практичні навчання для підготовки до складання екзаменів для отримання права на керування автомобілем, здав ці екзамени та отримав відповідне посвідчення, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме, проїхати з працівниками поліції до відповідного медичного закладу.

Крім того, сам ОСОБА_1 на відозапису пояснював, що він за чотири дні до події проходив огляд, тому знає усю процедуру та необхідність і порядок її проходження.

Поряд з цим з відозапису вбачається, що всі права, а також наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 були роз`яснені, при цьому останнйі все ж відмовився проходити такий огляд. Таким чином, у даному випадку ОСОБА_1 несе відповідальність не за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на такий стан.

Щодо довідки про те, що ОСОБА_1 через 15 хвилин після закінчення запису на місці події, вже зробив дослідження у медичній установі, то насамперед, ці дослідження проведені з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та відповідної Інструкції, оскільки проведені у відсутність працівника поліції.

У той же час, наявність висновків лабораторних досліджень лише підтверджують той факт, що водій не перебував (або перебував) у стані сп`яніння, а тому це дані впливають лише на підстави складання (або не складення) щодо ОСОБА_1 протоколу про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Поряд з цим, об`єктивна сторона правопорушення, що є предметом цього розгляду, полягає у відмові водія від проходження огляду на такий стан.

Щодо тверджень про відсутність у ОСОБА_1 зовнішніх ознак сп`яніння, то це лише твердження, які нічим не доведені. Ті ознаки, які вбачав поліцейський, були вказані у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, вбачаючи наявність таких ознак, працівник поліції не встановлює стан сп`яніння у водія відповідно до свого суб`єктивного сприйняття, а має право і зобов`язаний вимагати у особи пройти відповідну перевірку, яка й дасть належну відповідь на таке питання.

Відмова від проходження такої перевірки також є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Суть цього провадження полягає не у встановленні факту сп`яніння водія, а у факті відмови його від проходження огляду на стан сп`яніння. Факт такої відмови зафіксовано в наявних матеріалах.

Щодо посилань адвоката на ті факти, що працівники поліції використовували ненормативну лексику та неповажно висловлювалися в адресу адвоката, у його вісутність, то адвокат має право звернутися щодо цих фактів у передбаченому законодавством порядку. Однак, цей факт не впливає на наявність встановлених фактів адміністративного правопорушення.

Крім того, працівник поліції пропонували ОСОБА_1 проїхати до лікаря куди також спрямувати свого адвоката. Крім того, як бачимо з відозапису ОСОБА_4 адвокату не дзвонив, не просив йому надати правову допомогу, а навпаки зазначив, що сам знає всю процедуру, оскільки її чотири дні потому проходив. Саме пасажир автомобіля, кричала, що вона говорить з адвокатом, що він скоро приїде, щоб його усі чекали. І саме вона вимагала щоб ОСОБА_1 нікуди не їхав без адвоката. Тому працівникам поліції не було відомо з ким розмовляє невідома пасажирк автомобіля, крім того, у працівників поліції було тільки дві години на доставку ОСОБА_1 до лікаря, а тому фактично відбувалося затягування часу. Адвокат прихав коли ОСОБА_1 ознайомлювали вже зі змістом протоколу. Адвокату ніхто не перешкоджав здійснювати його діяльність. Тому суд не вбачає підстав за цих обставин визнавати протокол неналежним доказом.

Надані суду докази не спростовують наявність в діях ОСОБА_1 фактично встановленого адміністративного правопорушення, відтак відсутні підстави для закриття цього провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення суддя, враховує вимоги ст. 23 КУпАП, які передбачають, що адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, та те, що санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, передбачено єдине адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, суддя вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортним засобом.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 23, 33, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 251, 252, 266, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 гривень 20 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» ідентифікаційного номеру боржника, згідно постанови Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, не являється підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження.

Суддя Л.А. Мельниченко