Справа № 201/9766/22
Провадження № 3/201/4297/2022
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 грудня 2022 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумова О.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Східного міжрегіонального управління ДМС по роботі з великими платниками податків стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , керівника ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 430/32-00-04-04-01-13-42082379 від 21.11.2022р. ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 50.1. ст. 50, абз. 6 пп. 69.1 п. 69 розділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ ПКУ, а саме, не перерахування штрафу у розмірі 3% від суми недоплати , зазначеної у рядку 15б уточнюючого розрахунку за червень 2022 р. № від 28.07.2022р.

Представник ОСОБА_1 адвокат Білоус К.О. в судовому засіданні, зазначила, що ОСОБА_1 , вину не визнає, просила провадження у справі закрити. 12.12.2022р. до суду надані письмові заперечення щодо наявності підстав для притягнення до адміністративної відповідальності. Зазначив, що згідно із п.п 69.1-1. п. 69 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX ПК України платники податку на додану вартість зобов`язані забезпечити у строки, встановлені підпунктом 69.1 цього пункту, реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, граничний термін реєстрації яких припадає на періоди, зазначені у підпункті 69.1 цього пункту, та уточнити (привести у відповідність) податковий кредит, задекларований платниками на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, з урахуванням даних податкових накладних та/або розрахунків коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У разі самостійного виправлення платником податків у податкових періодах до 25 липня 2022 року, з дотриманням порядку, вимог та обмежень, визначених статтею 50 цього Кодексу, помилок, що призвели до заниження податкового зобов`язання у звітних (податкових) періодах, що припадають на період дії воєнного стану, такі платники звільняються від нарахування та сплати штрафних санкцій, передбачених пунктом 50.1 статті 50 цього Кодексу, та пені.

Наказом Міністерства фінансів України № 21 від 28.01.2016 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за № 159/28289, затверджені форма та порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість.

Податкові зобов`язання формуються з суми загальних обсягів постачання товарів/послуг за звітний період, що оподатковуються за ставками, визначеними ПКУ.

Податкові зобов`язання сформовані за звітний (податковий) період на базі податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних на дату подання декларації, додатково зазначаються у таблиці 1.1 (Д1) (додаток 1 до декларації);

До податкового кредиту включаються обсяги придбання (виготовлення, будівництва, спорудження, створення) товарів/послуг, необоротних активів на митній території України, ввезених на митну територію України товарів, необоротних активів, послуг, отриманих на митній території України від нерезидента.

Порядок коригування податкових зобов`язань та податкового кредиту запроваджено ст. 192 ПК України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН):

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то постачальник зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Тобто, розрахунок коригування на зменшення податкових зобов`язань, зареєстрований в ЄРПН з порушенням строку реєстрації, необхідно відобразити у зменшенні податкових зобов`язань тільки в декларації за звітний період, в якому зареєстровано такий розрахунок коригування до податкової накладної. Це неодноразово підтверджено податковими роз`ясненнями та консультаціями (лист ГФСУ від 25.07.2018р. № 3260/6/99-99-15-03-02-15/ІПК).

Правові основи функціонування системи електронного адміністрування ПДВ регулюються статтею 200.1 ПКУ та регламентуються Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569.

ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» надало уточнену податкову звітність з податку на додану вартість за період лютий-травень 2022 року/звітна декларація з ПДВ за червень 2022 року у строки та порядку, передбачені ПКУ.

27.07.2022р., після спливу граничних строків подання податкової звітності з податку на додану вартість, встановлених абз. 3, 6 пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX, п. 203.1 ст.203 ПКУ, в порушення п.п. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192, ст. 200-1 ПКУ, Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість ДПС без попереднього оголошення був змінений алгоритм розрахунку показника Е-перевищ, внаслідок чого у платника податку виникла необхідність подання повторних уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість за періоди лютий-травень 2022 року та уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість за червень 2022 року.

Тому, подання платником податку уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість 28.07.2022 року не є результатом заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість внаслідок самостійно виявлених помилок.

Наведений порядок декларування податку на додану вартість ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» за період лютий-червень 2022 року.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 ПКУ платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку..., б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Згідно з підпунктом 14.1.156. п. 14.1. ст. 14 ПКУ податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством.

Відповідно до п. 203.1. ст. 203 ПКУ податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п. 203.2. ст. 203 ПКУ сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

На підставі зазначених вище норм закону граничним строком виконання податкового зобов`язання за податковою декларацією з податку на додану вартість за червень 2022 року є 30.07.2022р. Уточнюючий розрахунок було подано 28.07.2022р., тобто до закінчення граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Враховуючи вищенаведене у платника податку відсутній факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, і, як наслідок, відсутні підстави для нарахування штрафу відповідно до вимог п.50.1 ст.50 ПКУ.

Таким чином, керівником товариства дотримано норм ПК у України при поданні уточнюючого розрахунку за червень 2022 року № від 28.07.2022р.

Крім того, за наслідками проведення камеральної перевірки податковим органом 14.11.2022р. розглянуті заперечення за участю представників ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», за результатами розгляду направлено лист № 3826/6/32-00-04-04-01-02 від 14.11.2022р., в якому висновки про результати камеральної перевірки залишено без змін. Також, податковий орган направив товариству податкове повідомлення-рішення від 15.11.2022р. № 333/32-00-04-04-01-29-42082379, яким встановив порушення вимог п.50.1 статті 50 глави 2 розділу II ПКУ та застосував штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 100605,45 грн. за платежем - податок на додану вартість, яке отримано платником податків 18.11.2022р.

Не погодившись з висновками акту та прийнятим ППР, товариством направлені відповідні пояснення та скаргу. 04.11.2022р. подано заперечення на Акт про результати камеральної перевірки від 20.10.2022 р. № 400/32-00-04-04-01-24-42082379, яке отримані податковим органом. 01.12.2022р. товариством подано скаргу про перегляд та скасування ППР від 15.11.2022р. № 333/32-00-04-04-01-29-42082379. Скарга отримана Державною податковою службою України 06.12.2022р..

Крім того, вважав, що на момент розгул справи сплив встановлений ч. 2 ст. 38 КУпАП строк притягнення до відповідальності. Товариством подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість 28.07.2022р. Отже, тримісячний строк для притягнення особи до відповідальності сплив 28.10.2022р.

На підставі викладеного, просив закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 163-1 КУпАП відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (стаття 11 КУпАП).

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею протиправної, винної дії чи бездіяльності (адміністративного правопорушення), яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. При цьому, в силу приписів 251 КУпАП: обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не містить конкретних даних, в чому саме полягає суть вчинених ним дій, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, не вказано в чому саме полягало порушення порядку ведення податкового обліку, яка форма його вини щодо таких дій та які юридичні наслідки настали або могли настати внаслідок таких дій.

Загальне посилання в протоколі на відповідні норми Податкового кодексу України не описують складу правопорушення та його суті.

Формулювання протоколу в такій формі не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, тобто у ньому не викладено, які конкретно протиправні дії чи бездіяльність по порушенню ведення податкового обліку вона вчинила, як посадова особа, це позбавляє її можливості ефективно захищатися від обвинувачення робить неможливим об`єктивний розгляд справи, перевірку наявності чи відсутності в її діях складу правопорушення.

Сам по собі Акт позапланової виїзної перевірки, не замінює головний документ - протокол про адміністративне правопорушення, який і є підставою адміністративної відповідальності.

Акт є лише документом, що фіксує певні обставини так, як їх бачить працівник податкового органу, який проводить перевірку.

В силу норм Податкового кодексу України, акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Відповідно до п. 54.5. ст. 54 Податкового кодексу України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з п. 86.8. ст. 86 ПКУ, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акту перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу.

При цьому, п. 56.1 ст. 56 ПК України встановлено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

З наведених норм права вбачається, що єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 163-1 КУпАП є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки, так як в силу норм Податкового кодексу України, акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Акт перевірки не є належним доказом наявності факту порушення податкового обліку.

А до протоколу про адміністративне правопорушення не було надано доказів узгодженого податкового повідомлення-рішення, що є єдиною підставою для складання такого протоколу.

З наведених норм права вбачається, що єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 163-1 КУпАП є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки.

З матеріалів справи встановлено, що ППР оскаржується в адміністративному порядку ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», тобто воно не є узгодженим податковим зобов`язанням, а тому притягнення до адміністративної відповідальності особи за порушення податкового законодавства, чого ще не встановлено, є передчасним.

Крім того, в акті перевірки зазначені порушення податкового законодавства з боку посадової особи керівника ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» ОСОБА_1 без визначення конкретних працівників, тому не відомо, за яких підстав встановлено, що саме керівник підприємства ОСОБА_1 вчинив своїми протиправними діями виявлені порушення податкового законодавства.

З системного аналізу норм КУпАП вбачається, що процесуальні права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються уповноваженим на складання протоколу суб`єктом на момент його складання. Відповідно до матеріалів справи, при складанні протоколу вказані вимоги закону не були виконані.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення та доданих матеріалів вбачається, що він складався за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у ньому в порушення вимог ст.256 КУпАП, відсутні підписи ОСОБА_1 про ознайомлення зі змістом протоколу, та про те, що йому роз`яснено його права та обов`язки, й надано можливість останньому надавати пояснення.

До того ж, відсутні відомості належного повідомлення ОСОБА_1 про необхідність прибути до органу ДПС для складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки доказів отримання ОСОБА_1 запрошення - листа ДПС від 20.10.2022р. матеріали справи не містять.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі Надточій проти України від 15 травня 2008 року.

Як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною ОСОБА_2 України 17 липня 1997 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

При цьому, особі повинно бути забезпечено реалізацію її права на захист, яке полягає у наданні їй можливості надавати усні або письмові пояснення з приводу пред`явленого їй обвинувачення, збирати і подавати докази, брати особисту участь у провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені, зокрема КУпАП.

Надання детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та забезпечення її права на захист є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Таким чином, нероз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення її процесуальних прав або ж відсутність відповідної відмітки про неможливість реалізації роз`яснення таких, є завадою для забезпечення справедливого судового розгляду та захисту прав особи.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Стаття 280 КУпАП вказує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч. 1ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Диспозиція ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачає відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ та організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері оподаткування.

Об`єктивною стороною правопорушення передбаченого ст. 163-1 КУпАП, є, в тому числі, порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку. Таке правопорушення є формою активних дій, які порушують встановлений законом порядок ведення податкового обліку.

За змістом зазначених норм, наявність вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є обов`язковою умовою для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Даних про об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, протокол не містить, оскільки не визначено у чому саме полягає порушення ведення податкового обліку, а зазначені лише наслідки порушення.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Оскільки опис події вчиненого проступку, який зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ч.1 ст. 163-1 КУпАП, не зазначена об`єктивна та суб`єктивна сторона правопорушення, а матеріали справи не містять інших доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, отже, є всі підстави вважати про відсутність складу правопорушення, що відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Згідно з п. 39 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 10, 164, 247, 251, 252, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала законної сили:

Суддя О.С. Наумова