ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1681/22 Справа № 187/1158/22 Суддя у 1-й інстанції - Соловйов І.М. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю захисника Машошиної А.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Машошиної Альони Олегівни, поданої в інтересах, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2022 року у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.4 ст.130, ст.ст.124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КупАП),-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді місцевого суду визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, та на нього у відповідності до ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496 грн. 20 коп.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КупАП, закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У постанові суду зазначено, що 15.10.2022 о 19:20 годині в смт Курилівка, на перехресті вул. Шевченка, 29 та вул. Макаренко водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2121 державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість не впорався з керуванням де скоїв наїзд на електроопору. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Своїми протиправними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 (б) та п.12.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ України №1306 від 10.10.2001 (далі ПДР), за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім того, 15.10.2022 о 19:20 год. в смт Курилівка на перехресті вул. Шевченка, 29 та вул. Макаренко водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2121 державний номерний знак НОМЕР_1 , не впорався з керуванням де скоїв наїзд на електроопору, з місця пригоди поїхав. Вищевказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 (а), 2.10 ПДР, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування постанови судді Петриківського районного суду Дніпропетроської області від 01 грудня 2022 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 122-4 КУпАП та просить закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування зазначає, що матеріали справи не містять жодного доказу, який поза розумним сумнівом вказує на те, що автомобіль ОСОБА_1 взагалі має відношення до ДТП із пошкодженням електроопори та факту того, що він керував автомобілем ВАЗ 2121, д.н. НОМЕР_1 . Аргументує тим, що ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснював, що він взагалі не керує автомобілем Нива, ним керує лише його жінка, яка підтвердила це в судовому засіданні. Вважає, що пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на які посилався місцевий суд, не можуть бути належними доказами, оскільки вказані свідки взагалі не бачили подію ДТП, а приїхали на місце значно пізніше, і тільки тому, що припускали причетність саме ОСОБА_1 до ДТП. Пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 взагалі протирічать один одному, оскільки ОСОБА_5 у своїх поясненнях зазначив, що чув удар і автомобіль одразу здав назад та поїхав, а ОСОБА_4 зазначав, що особа, яка керувала транспортним засобом, виходила із автомобіля.

Також сторона захисту не погоджується із висновками суду, що відсутність освітлення на вулиці не можна вважати фактором, з яким пов`язується абсолютна втрата здатності людини сприймати зовнішнє середовище, так як згідно наявної в матеріалах справи відповіді на адвокатський запит від Петриківської сільської ради вбачається, що зовнішнього освітлення у смт. Курилівка, де сталося ДТП із початком військової агресії рф немає, а отже, в той час коли ймовірно сталося ДТП, було повністю темно. Тобто свідки, пояснення яких судом покладено в основу визнання ОСОБА_1 винним, не могли бачити особу, що керувала транспортним засобом та чітко бачити державний номер авто. При цьому свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив, що на відстані 15 метрів у темний час доби у смт. Курилівка взагалі нічого не видно.

Водночас апелянт звертає увагу на те, що під час розгляду справи суд без виходу до нарадчої кімнати ухвалив допитати свідків, пояснення яких між собою не узгоджуються, однак у наступному судовому засіданні їй стало відомо, що суд не викликав зазначених свідків, що повністю протирічить та не відповідає принципу безпосередності дослідження доказів, та не узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладною у справі №481/227/18.

Таким чином сторона захисту стверджує, що прямих свідків події ДТП, які б зазначали, що на місці ДТП був виключно автомобіль ОСОБА_1 і які б бачили, що саме він керував автомобілем, немає. Водночас таблиця ушкоджень електоопори та схема ДТП не є доказами по справі, оскільки не знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку між ушкодженнями та особою зазначеною у протоколі, оскільки ОСОБА_1 на місці ДТП, в час, коли воно ймовірно сталося, не було. При цьому, апелянт вважає абсурдними і посилання суду на сліди протектору, які нібито співпадають з протектором шин на автомобілі ОСОБА_1 та нібито виявлені фрагменти від фари і шпаклівки автомобіля, оскільки трасологічної та/або автотехнічної експертизи щодо належності такого скла до фари саме автомобіля ОСОБА_1 проведено не було, як і не було встановлено факту співпадіння протектору шин автомобіля ОСОБА_1 і слідів, залишених на місці ДТП.

Також в апеляційній скарзі сторона захисту, посилаючись на практику ЄСПЛ вказує, що обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є порушення правил дорожнього руху, а дана обставина не була доведена з належною повнотою в ході судового розгляду. Крім того, в порушення вимог п.11 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року та ст.268 КУпАП, працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його прав, що є істотним порушенням права особи на захист та права на справедливий суд.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Машошина А.О. та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_7 підтримали доводи поданої апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, просили апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та закрити провадження у справах у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Додатково ОСОБА_7 апеляційному суду пояснив, що він має прострочене водійське посвідчення, тому самостійно не керую транспортним засобом. В їхній родині є два автомобіля Нива та Чері Амулет, яким керує лише його дружина. Щодо обставин події зазначив, що 15 жовтня 2022, в денний час, вони разом з дружиною на а/м Нива їздили на риболовлю та повернулися додому близько 15.00 години. Автомобілем увесь час керувала дружина- ОСОБА_8 , але в ніяку ДТП вони не потрапляли, в електроопору не врізалися. На риболовлі, коли переправлялися плавнями, пошкодили ліву передню фару, зачепившись за поваленим деревом. Вже пізно ввечері, коли він спав, додому приїхали працівники поліції та звинуватили його у ДТП та залишенні місця події. Крім того, вимагали від нього пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але він відмовився. Зазначив також, що у їхньому смт. Курилівка та у сусідньому селі є декілька а/м Нива темного кольору, а не тільки у нього.

Захисник Машошина А.О. апеляційному суду пояснила, що приймала участь у суді першої інстанції та за її клопотанням були допитані свідки ОСОБА_6 та дружина її підзахисного ОСОБА_8 , але показання останнього у рішенні суду не наведені та їм не дана оцінка. Між тим у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 підтвердила показання ОСОБА_7 про те, що саме вона керувала автомобілем Нива 15 жовтня 2022 у денний час, коли вони з чоловіком їздили на риболовлю, але у ДТП з електроопорою не потрапляли. Крім того захисник зазначила про те, що під час судового розгляду у суді першої інстанції клопотала про виклик зазначених у справі свідків, але суд проігнорував її клопотання, безпідставно взявши до уваги не передовірені показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Вислухавши пояснення захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КупАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими/ в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи, врахував приписи п.1 ч.1 ст.247 КУпАП і обґрунтовано дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вказані висновки місцевого суду ґрунтуються на досліджених та наведених у постанові доказах, не оспорюються в апеляційній скарзі стороною захисту, а тому апеляційним судом відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП не перевіряються.

Разом з цим доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо недоведеності належними та допустимим доказами наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, є слушними з огляду на таке.

Зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції свідчить про те, що, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, суддя місцевого суду послався, як на докази, на матеріали справи, а саме: протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД № 317139 від 15.10.2022 та ААД № 317140 від 15.10.2022 (а.с.1, 53); схему ДТП та фото-таблицю до неї (а.с.66, 68); протокол огляду від 15.10.2022 та фото-таблицю (а.с. 54-55, 56-60); фото-таблицю автомобіля ВАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 69-71); письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та відеозапис з нагрудної камери працівника поліції.

Вказані доказ були перевірені судом апеляційної інстанції.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 15.10.2022 року серії ААД №317139 (а.с.53) вбачається, що 15.10.2022 о 19:20 годині в смт Курилівка, на перехресті вул. Шевченка, 29 та вул. Макаренко водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2121 державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору, а автомобіль зазнав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 2.3 (б) та п.12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено відмовився надавати будь-які пояснення. Крім того зафіксовано, що документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався, від підпису протоколу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності відмовився у присутності свідків.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 15.10.2022 року серії ААД №317140 (а.с.1) вбачається, 15.10.2022 о 19:20 год. в смт Курилівка на перехресті вул. Шевченка, 29 та вул. Макаренко водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2121 державний номерний знак НОМЕР_1 , не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору, з місця пригоди поїхав, чим порушив вимоги п. 2.10 (а), 2.10 ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 КУпАП. У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено відмовився. Крім того зафіксовано, що документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався, від підпису протоколу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності відмовився у присутності двох свідків.

Проте, судом апеляційної інстанції були відтворені відеозаписи з нагрудних камер спостереження працівників патрульної поліції, які містяться у 3 файлах на одному компакт-диску, долученому до матеріалів справи (а.с.26).

Так на відеофайлі VID_20221015_222402 тривалістю 00:00:00 00:01:01 зафіксовано, що невідомо де та в який час, в темряві, двоє чоловіків підійшли до автомобіля ВАЗ 2121 д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв припаркований біля двору. Один із чоловіків, який здійснював відеозйомку (напевно поліцейський) вказав, що майже в присутності двох свідків, вони здійснюють огляд автомобіля. Підійшовши спереду до авто, вони виявили пошкодження на лівій фарі транспортного засобу (розбита фара та частинки скла, які вони бачили біля електроопори) та внизу капоту (слід від вапна з електроопори). Також вони оглянули переднє ліве колесо машини та дійшли до висновку, що протектор на ньому такий же, як і біля пошкодженої електоопори.

Зі змісту відеофайла VID_20221015_222918 тривалістю 00:00:00 00:02:22 вбачається, що невідомо де та в який час, поліцейський, який здійснював відеофіксацію підійшов до ОСОБА_1 та запитав у нього, що він може пояснити по факту ДТП, на що останній відповів, що не розуміє, по якому факту він повинен надавати пояснення, ніякого факту не було. В той день о 15-00 годині він їздив на автомобілі, а потім поставив його у двір, більше ніхто на ньому не їздив. Потім поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено адміністративний протокол за ст.ст.124, 122-4 КУпАП. При цьому, ОСОБА_1 заперечував свою причетність до даних правопорушень та неодноразово запитував у поліцейського, на якій підставі будуть складені адмінпротоколи, бо він за кермом автомобілю не перебував та нічого не скоював.

Зі змісту відеофайла VID_20221015_214320 тривалістю 00:00:00 00:03:20 вбачається, що біля пошкодженої електроопори, розташованої вздовж невідомої дороги, знаходиться ОСОБА_1 та два працівники поліції. Поліцейські показали ОСОБА_1 пошкоджену електроопору та стверджували, що це зробив саме він на своєму автомобілі. Під час вказаної розмови ОСОБА_1 категорично заперечував свою причетність до вказаних пошкоджень та зазначив, що він їздить на рибалку та спускався в плав, звідки і можуть бути пошкодження фари. Проте, сказане ОСОБА_1 працівників поліції не цікавило та вони продовжували стверджувати, що ДТП здійснив саме він, а потім поїхав із місця ДТП.

Отже зазначені на цих відеофайлах фактичні обставини та зміст викладеної у протоколах про адміністративні правопорушення інформації містять суперечності, оскільки із доданих до протоколу відеозаписів взагалі неможливо встановити, коли та в який час, де та на якому саме транспортному засобі ОСОБА_1 здійснював рух, порушуючи правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та дорожньої споруди, а потім залишив місце ДТП, у зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення від 15.10.2022 року серії ААД №317139 за ст.124 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення від 15.10.2022 року серії ААД №317140 за ст. 122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 не є належними та допустимими доказами у розумінні ст.251 КУпАП.

Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Як зазначено у п.2.3.б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

При цьому дорожня обстановка - це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, а саме пора року, період доби, атмосферні явища, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості руху та прийомів керування транспортним засобом.

Відповідно до п.п. 2.10, 2.10 (а) 2.10 уразі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Між тим, згідно термінології, визначеної п.1.10. ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Отже, за результатами судового розгляду суд апеляційної інстанції дійшов до переконання про відсутність належних і достатніх доказів для висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом із порушенням правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та дорожньої споруди, а потім залишив місце ДТП, за встановлених судом першої інстанції обставин.

Тому висновки місцевого суду про наявність в діях особи ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП не ґрунтуються на належних доказах. Не є належними доказами у даному випадку й схема ДТП, протокол огляду від 15.10.2022, фото-таблиця автомобіля ВАЗ та письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с. 61,62,63,64,65), на які посилався місцевий суд у своєму рішенні, оскільки вони не доводять факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 . Разом з тим, пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 містять розбіжності та виправлення в часі, коли вони бачили, як автомобіль Нива пошкодив електроопору та поїхав з місця ДТП. При цьому, ОСОБА_2 про факт вчинення ДТП стало відомо із телефонного дзвінка ОСОБА_9 . Разом з тим, судом першої інстанції у постанові не наведено жодних переконливих аргументів, за яких він не врахував показання допитаних у судовому засіданні ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та чим спростовується їх версія щодо обставин події.

Відповідно до положень ст.1 та ч.1 ст.2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Таким чином слід дійти висновків про те, що судом першої інстанції, у порушення вимог ст.280 КУпАП, не було з`ясовано усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та суд дійшов передчасного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи апеляційним судом мають бути витлумачені на користь останнього.

Апеляційний суд констатує, що у даній справі судом першої інстанції не доведено «поза будь-яким розумним сумнівом», що ОСОБА_1 керував транспортним засобом із порушенням правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та дорожньої споруди, а потім залишив місце ДТП. Тому апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи сторони захисту про відсутність доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанову судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2022 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 122-4 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга захисника Машошиної А.О. підлягає задоволенню, а постанова судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2022 року підлягає скасуванню в частині визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, із закриттям провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку відсутністю у його діях події і складу адміністративних правопорушень.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Машошиної Альони Олегівни - задовольнити.

Постанову судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2022 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 122-4 КУпАП скасувати, а провадження у справах закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КупАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративних правопорушень.

Постанову судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2022 року в частині закриття провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КупАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО