Березівський районний суд Одеської області
15.12.2022
Справа № 494/1590/22
Провадження № 3/494/914/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2022 р. м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Лебединський С.Й., розглянувши адміністративну справу за протоколом поліцейського СРПП Березівського РВП ГУНП в Одеській області серії ДПР18 №170166 від 20 листопада 2022 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає по АДРЕСА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

На розгляд суду надійшов протокол, за яким ОСОБА_1 , 20 листопада 2022 р. приблизно о 00 годині 01 хв. по автодорозі Т16-15 Новоселівка-Раухівка керував транспортним засобом автомобілем «OPEL OMEGA», з д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі охорони здоров`я. Згідно протоколу медичного огляду №212 від 20 листопада 2022 р., правопорушник перебував у стані алкогольного сп`яніння, вміст алкоголю склав 1,28 проміле Дії правопорушника кваліфіковані як порушення п.2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання правопорушник не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності правопорушника, на підставі ст.268 КУпАП за якою неявка належним чином повідомленої особи не є перешкодою для розгляду адміністративної справи

Розглянувши адміністративний протокол, вивчивши матеріали справи, на підставі наданих доказів і доведення їхньої переконливості, суд вважає наступне.

Згідно до положень ч.ч.1-3 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Як передбачено положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до положень ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,

Проте положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вищенаведеної ст.251 КУпАП в діях правопорушника склад адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП не доведений.

Так, у протоколі зазначено, що подія відбулася і протокол був складений на а/д с. Новоселівка-Раухівка а/д Т16-15.

Згідно Постанови КМУ від 17 листопада 2021 р. №1242 «Про затвердження переліку автомобільних доріг загального користування державного значення» автодороги Т16-15 Новоселівка-Раухівка не існує. У даній Постанові під автодорогою Т16-15 зазначено Контрольно-пропускний пункт Великоплоске - Новопетрівка -Цебрикове - Знам`янка Березівка.

При цьому суд зазначає, що за таких даних виходячи з протоколу не можливо точно встановити місце події та суть адміністративного правопорушення що є порушенням ст.256 КУпАП, за якою у протоколі зазначаються суть адміністративного правопорушення, місце складання та місце вчинення адміністративного правопорушення.

У правовій системі України практика ЄСПЛ є джерелом права, у зв`язку із чим є обов`язковою до врахування судами при розгляді справ відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, відповідно до ст.ст. 1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч.2 ст. 52 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Судом встановлено, що висунуте правопорушнику обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є неконкретизованим, оскільки п.2.9 Правил дорожнього руху у порушенні якого обвинувачують особу має сім п/п.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади їх посадові особи повинні діяти у точній відповідності із законом.

З огляду на вищенаведене автор протоколу не розібрався у правовідносинах, які склалися в результаті дорожньо-транспортної пригоди, та не дотримався положень «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затверджених наказом МВС України від 07 листопада 2015 р. №1395, в наслідок чого зробив помилкові висновки щодо винуватості особи.

Відповідно до положень п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, на думку суду ОСОБА_1 , слід звільнити від адміністративної відповідальності, а справу провадженням закрити.

Керуючись ст.33, ст.124, ст.ст. 278-280, п.3 ч.1 ст.284, 285, ч.2 ст.294 КУпАП

у х в а л и в:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.10 КУпАП, провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 діб з дня її винесення особою, що притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, або його представником до Одеського апеляційного суду через Березівський районний суд Одеської області.

Суддя:____________________________________________ -