КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/824/3162/2022 Категорія: ст. 122-5 КУпАП
ЄУН: 755/7637/22 Суддя у І інстанції: Омельян І.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

особи, яка склала протокол

про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1

захисника Волошина І.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву адвоката Волошина Ігоря Володимировича в інтересах ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 7 вересня 2022 року та апеляційну скаргу адвоката Волошина Ігоря Володимировича в інтересах ОСОБА_3 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 7 вересня 2022 року, якою

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. з конфіскацією спеціальних звукових сигнальних пристроїв, стягнуто судовий збір в сумі 496, 20 грн. на користь держави,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що 13 серпня 2022 року о 23.00 год. керував автомобілем «Lexus LX 570» номерний знак НОМЕР_1 у м. Києві по вул. Дніпровська Набережна (біля мосту Патона), у якого встановлені без дозволу відповідного органу Національної поліції України спеціальні світлові сигнальні пристрої (світлодіодні стробоскопи FEDERAL SIGNAL VAMA) з режимом моргання білим або червоно-синім кольором. Своїми діями порушив п. 31.3г ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 122-5 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Волошин І.В. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову суду, - скасувати, провадження у справи закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Посилаючись на Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, положення КПК України, постанову Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 369/13467/20, апелянт зазначає про те, що постановою Київського апеляційного суду від 23 вересня 2022 року апеляційну скаргу адвоката Волошина І.В. повернуто без розгляду з тих підстав, що він не долучив до матеріалів апеляційної скарги копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та копію ордера на представництво ОСОБА_2 у Дніпровському районному суді м. Києва та Київському апеляційному суді, але ним не було надано Київському апеляційному суду лише витягу з договору про надання правової допомоги, і такий висновок апеляційного суду, на думку адвоката, мав формальний характер, оскільки на вимогу суду він міг надати договір у судовому засіданні.

Також, як вказав захисник, повернувши апеляційну скаргу без розгляду, суд залишив ОСОБА_2 без допуску до правосуддя та позбавив останнього права на апеляційний перегляд справи, хоча судом було встановлено повноваження захисника на представництво ОСОБА_2 в Київському апеляційному суді без будь-яких обмежень про, що зазначено в ордері на надання правової допомоги.

Крім того, на переконання захисника, така підстава, як ненадання витягу з договору про надання правової допомоги для повернення без розгляду апеляційної скарги в КУпАП відсутня.

Адвокат Волошин І.В. в апеляційній скарзі зазначає ті ж самі підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, які викладені в окремій заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

В апеляційній скарзі адвокат Волошин І.В., посилаючись на норми Конституції України, КУпАП, ПДР України, зазначає про те, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону, прийнята з неправильним застосування норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Апелянт вказує на те, що матеріали справи не містять відомостей про технічні характеристики виявлених пристроїв в автомобілі, яким керував ОСОБА_2 , а також докази того, що такі пристрої є спеціальними світловими сигнальними із змінною частотою світлових імпульсів та змінною основною частотою відповідно, та перебувають у робочому стані і придатні до використання, а також їхнє місцезнаходження на час розгляду справи, оскільки вони підлягають конфіскації у випадку встановлення вини водія.

Також, на думку апелянта, матеріали справи не містять вказівки про відповідність встановлених на автомобілі «Lexus» світлових пристроїв нормам ДСТУ 3849:2018, які визначають технічні характеристики спеціальних сигналів та інформації щодо місця розташування спеціальних світлових пристроїв на зазначеному транспортному засобі, а через відсутність у справі відеозапису адміністративного правопорушення неможливо їх ідентифікувати та встановити їх місцезнаходження на автомобілі, у розумінні примітки до ст. 122-5 КУпАП.

В апеляційній скарзі зазначено про те, що посадовими особами, якими складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 122-5 КУпАП, не зібрано та не було надано суду належних доказів: пояснення свідків, фото-, відеозйомка на підтвердження того, що прилади, встановлені на транспортному засобі «Lexus», є саме пристроями, які можуть застосовуватися, як спеціальні світлові пристрої зі зміною частоти світлових імпульсів.

Під час апеляційного розгляду захисник Волошин І.В. підтримав доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, просив поновити його, вказавши на те, що ним помилково не було надано на підтвердження своїх повноважень договір про надання ОСОБА_2 правової допомоги, хоча ордер та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю було надано. До суду першої інстанції ОСОБА_2 не з`явився, оскільки смс-повідомлення йому надійшло пізніше, тобто, вже коли було винесено рішення у справі. Вважає, що за таких обставин строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин. Також захисник підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, додатково зазначивши про те, що у матеріалах справи немає доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованому йому адміністративного правопорушення, оскільки матеріали справи містять тільки протокол про адміністративне правопорушення. Також у матеріалах справи відсутній відеозапис, а також відсутні будь-які докази на те, що взагалі працівниками поліції перевірялась справність пристроїв. Те, що у протоколі ОСОБА_2 вказав, що від пояснень відмовляється, то цей момент був пов`язаний з часом, оскільки він поспішав потрапити до дому до введення комендантської години, оскільки подій відбувались о 22.40 год.. Більш того, Закон не зобов`язує особу надавати пояснення на місці. Дійсно транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції, та під час огляду транспортного засобу працівниками поліції було демонтовано денні ходові вогні, які не є забороненими, і працівниками поліції був виписаний відповідний протокол. Денні ходові вогні - це додаткове освітлення транспортного засобу, які допомагають показати транспортний засіб у певну пору доби, які продаються у будь-якому магазині, без будь-яких дозволів територіальний управлінь поліції, їх освітлення єдине, наприклад, як в приміщенні зали судового засідання. Працівники поліції чи то за допомогою ліхтарика, чи то за допомогою мобільного телефону, виявили цей встановлений пристрій, демонтували його, не перевіривши його справність. Працівники поліції назвали у протоколі цей пристрій стробоскопами і, начебто, цей пристрій може змінювати частоту мерехтінь, але працівники поліції цих обставин не перевірили, демонтувати пристрій і склали на ОСОБА_2 протокол, який передали до суду. З судовим рішенням про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності неможливо погодитись, оскільки підставою для притягнення ОСОБА_2 був тільки протокол. Не заперечує той факт, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, але матеріали справи, крім протоколу, будь-яких інших доказів, які б свідчили про винуватість ОСОБА_2 , не містять.

ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу захисника, пояснивши, що 13 серпня 2022 року керував автомобілем «Lexus», власником якого він не є, ввечері близько 22.40, рухався додому з роботи, з дівчиною. Повернув на міст Патона , де автомобіль під його керуванням зупинили працівники поліції та назвали причину зупинки транспортного засобу, що він не увімкнув покажчики повороту, але він, як йому здається, їх вмикав. Після зупинки транспортного засобу працівники поліції попросили документи. Він показав документи, після чого працівники поліції почали світити під решітку автомобіля. В автомобілі власником було встановлено додаткове освітлення, автомобіль не його, освітлення не було увімкнене, він цим освітленням не користувався, він, навіть, не знає, як це освітлення вмикати. Працівники поліції говорили, що це спецсигнали, стробоскопи, на що він говорив, що це не так. Далі працівники поліції почали світити в автомобіль, шукати пульт, але пульту не було, і він повідомляв працівників поліції, що автомобіль не його. Він зателефонував до власника автомобіля, і власник говорив про те, що нічого не потрібно демонтувати, але на вимогу працівників поліції він відрізав це додаткове освітлення та віддав працівникам поліції. В автомобілі світлові вогні розташовані під решіткою, якщо дивитись на автомобіль спереду, вони встановлені для додаткового освітлення автомобіля, щоб його було видно, якщо рухатись не по місту.

З приводу розгляду протоколу він не був своєчасно повідомлений, а тому і не міг з`явитись до суду.

Особа, яка склала протокол, - працівник поліції ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду зазначив про те, що, якщо сторона захисту стверджує, що у транспортному засобі були установлені денні ходові вогні, то у відповідності п. 1.10 ПДР України денні ходові вогні - це зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби. Де на даний час знаходяться стробоскопи, йому невідомо. Дійсно ОСОБА_2 їх демонтував, передав йому ( ОСОБА_1 ), а він зранку після закінчення патрулювання передав стробоскопи в адміністративну практику разом з протоколом. З приводу відсутності відеозапису стверджувати нічого не може, можливо, у протоколі забув вказати камеру, а, можливо, камера на той момент сіла, оскільки влітку була проблема із тим, що камер не вистачало, надавали розряджені камери або ж із малим зарядом камери, якого вистачало на перші декілька годин чергування. Є власний відеозапис на телефоні, але розуміє, що відеозапис повинен бути в матеріалах справи. Протокол було складено саме на ОСОБА_2 , а не на власника транспортного засобу, оскільки в п. 31.3 г ПДР України вказано, що забороняється експлуатація транспортних засобів у разі порушення порядку встановлення і використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв. У даному випадку ключовим словом є експлуатація транспортного засобу, водій експлуатував транспортний засіб. Власника транспортного засобу на місці не було. На стробоскопах, здається, було маркування, не пам`ятає, що саме там було написано, але саме таким чином було встановлено, що такий пристрій - це стробоскопи, а також візуально в Інтернеті було знайдено схожий пристрій. Розумію, що відсутність пристрою значно ускладнює справу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, а також доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення серед іншого може бути оскаржена і захисником.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що 31 серпня 2022 року на номер мобільного телефону, який зазначений як такий, що належить ОСОБА_2 , направлено смс-повідомлення про розгляд справи на 7 вересня 2022 року о 10.35 год. (ас. 5).

7 вересня 2022 року у справі щодо ОСОБА_2 за ст. 122-5 КУпАП за його відсутності судом першої інстанції винесено постанову (ас. 6-8).

8 вересня 2022 року ОСОБА_2 укладено договір з адвокатом Волошиним І.В., який 12 вересня 2022 року шляхом направлення поштового відправлення, відповідно до трек-номеру 732, подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_2 на постанову суду від 7 вересня 2022 року, та на підтвердження своїх повноважень надав належним чином засвідчену копію ордеру та адвокатського свідоцтва (ас. 12-22).

Постановою Київського апеляційного суду від 23 вересня 2022 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Волошина І.В. на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 7 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122-5 КУпАП, повернуто особі, яка її подала, з тих мотивів, що в порушення вимог ч. 2 ст. 271 КУпАП адвокатом Волошиним І.В. не надано витяг з договору, засвідченого підписом сторін, в якому зазначаються повноваження адвоката Волошина І.В. або обмеження його прав на вчинення окремих дій, як захисника ОСОБА_2. (ас. 25-25 зворот).

30 вересня 2022 року захисник Волошин І.В. шляхом направлення поштового відправлення трек-номер 040 Укрпошти повторно звернувся з апеляційною скаргою на постанову суду від 7 вересня 2022 року, порушуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, та на підтвердження повноважень надав копію договору № 08/09 від 8 вересня 2022 року про надання правової допомоги, ордер серії АМ № 1030380, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (ас. 30-45).

Доводи заяви захисника Волошина І.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовані.

За обставин, встановлених під час розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 7 вересня 2022 року, враховуючи, що першопочатково апеляційна скарга захисника була подана своєчасно, а також повторно подана через невеликий проміжок часу після отримання постанови Київського апеляційного суду від 23 вересня 2022 року, апеляційний суд доходить висновку про поновлення захиснику Волошину І.В. строку на апеляційне оскарження постанови суду від 7 вересня 2022 року.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то апеляційний суд доходить такого висновку.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП, суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП, оскільки вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 13 серпня 2022 року серії ААД № 096882, зі змісту якого вбачається порушення водієм Правил дорожнього руху України (ас. 6-8).

Однак, апеляційний суд не може погодитись з таким висновком місцевого суду.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що 13 серпня 2022 року щодо ОСОБА_2 складено протокол серії ААД № 377041, відповідно до якого 12 серпня 2022 року о 23.00 год. на вул. Дніпровська набережна (біля мосту Патона) у м. Києві керував автомобілем «Lexus» номерний знак НОМЕР_1 , у якого встановлені без дозволу відповідного органу Національної поліції України спеціальні світлові сигнальні пристрої (світлодіодні стробоскопи FEDERAL SIGNAL VAMA) з режимом роботи морганням білим або червоно-синім кольором, чим порушив п. 31.3 г ПДР України, за що відповідальність передбачена за ст. 122-5 КУпАП.

У графі: «до протоколу додаються» зазначено: світлодіодні стробоскопи FEDERAL SIGNAL VAMA .

Громадянину ОСОБА_2 роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомлено, що розгляд справи відбудеться у Дніпровському районному суду м. Києва за викликом.

Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи, зазначено підпис.

Тимчасово вилучені документи: не вилучались.

Тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом: не видавався.

Підпис поліцейського, який склав протокол: зазначено підпис.

Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: зазначено підпис (ас. 1).

З метою перевірки доводів апеляційної скарги 22 листопада 2022 року апеляційним судом до Управління патрульної поліції у м. Києві направлявся запит про надання відеозапису події, яка мала місце 13 серпня 2022 року на час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 377041 щодо ОСОБА_2 за ст. 122-5 КУпАП (ас. 64-65), однак запитуваний відеозапис апеляційному суду не надано, а інспектор патрульної поліції, який з`явився до суду апеляційної інстанції, повідомив про те, що в Управлінні патрульної поліції йому зазначали тільки про те, що він має з`явитись до суду, доля відеозапису йому невідома, як і невідомо, чи є такий офіційний запис, а також йому невідомо, де вилучені ліхтарі.

Будь-які інші докази матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Коробов проти України» від 21 липня 2011 року вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України».

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 6 грудня 1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Окрім того, статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд доходить висновку, що матеріали справи не містять належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження висновку місцевого суду про порушення ОСОБА_2 п. 31.3 г ПДР України, як і не надано таких доказів в суді першої та апеляційної інстанції працівниками поліції, адже під час апеляційного розгляду опитаний інспектор патрульної поліції ОСОБА_1. вказував, що інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у нього немає, а, відтак, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові, є недоведеною.

Проте, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено рішення суду у разі недоведеності винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому апеляційний суд доходить висновку про закриття провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_2 вказаного складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, постанова суду підлягає скасуванню, провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення сері ААД № 377041 від 13 серпня 2022 року, а тому апеляційна скарга захисника Волошина І.В. підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Заяву адвоката Волошина Ігоря Володимировича в інтересах ОСОБА_3 про поновлення строку - задовольнити.

Поновити адвокату Волошину ІгорюВолодимировичу в інтересах ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 7 вересня 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката Волошина Ігоря Володимировича в інтересах ОСОБА_3 , - задовольнити частково.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 7 вересня 2022 року щодо ОСОБА_3 за ст. 122-5 КУпАП, - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва