ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/2650/22

провадження № 3/0285/2212/22

07 липня 2022 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, яка надійшла

від Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 24.06.2022 о 18 год. 30 хв. по місцю свого проживання, повторно протягом року, вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: під час сварки висловлював в її адресу слова грубої нецензурної лайки та образи, чим спричинив шкоду її психологічному здоров`ю.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про час і місце розгляду справи був повідомлений в порядку, визначеному ст.277-2 КУпАП.

В заяві до суду від 07.07.2021 ОСОБА_1 просив розгляд справи проводити без його участі, обставини викладені в протоколі не заперечив.

Відповідно до ст.1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству домашнім насильством визнаються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах Володіна проти РФ від 09.07.2019, Левчук проти України від 03.09.2020 зазначив, що домашнє насильство є порушенням статей 3, 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Там, де особа достовірно стверджує про те, що вона зазнавала актів домашнього насильства, якими б незначними поодинокі випадки не були, національні органи влади повинні оцінити ситуацію у всіх аспектах, включно з ризиком повторення подібних інцидентів. Ця оцінка повинна належним чином брати до уваги особливу вразливість жертв, які часто емоційно, фінансово чи іншим чином залежать від своїх кривдників, а також психологічний вплив можливого повторного знущання, залякування та насильства на їхнє повсякденне життя.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення від 24.06.2022, зокрема:

даними протоколу про адміністративне правопорушення;

протоколом прийняття заяви про подію та письмовим поясненням ОСОБА_2 ;

формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 ;

постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду №285/1695/22 від 16.05.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Дослідивши адміністративний матеріал, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують його відповідальність, не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення та важливість проблеми домашнього насильства і дискримінаційного ефекту, який насильство справляє на жінок; особу ОСОБА_1 , який систематично протягом року вчиняє насильство відносно своєї дружини, що свідчить про те, що він стійко став на шлях протиправної діяльності. Окрім того, враховую ту обставину, що до ОСОБА_1 вже було застосовано стягнення у виді штрафу, однак відповідних висновків він для себе не зробив і вкотре за рік притягається до відповідальності за вказане правопорушення. ОСОБА_1 ніде не працює, що виключає дієвість застосування до нього штрафу, він не є інвалідом та не військовослужбовець, що не позбавляє можливості застосувати до нього стягнення у виді адміністративного арешту, тривалість якого визначена в межах санкції, передбаченої санкцією ч.2 ст.173-2 КУпАП, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

З особи, на яку накладено адміністративне стягнення, також належить стягнути судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 33-35, 38, 40-1, 173-2, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП,

та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту 5 (п`яти) діб.

Строк адміністративного арешту слід рахувати з часу фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 496,20 гривні.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? О. О. Літвин