П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Крегул М.М., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,ідентифікаційни номер суду невідомий, тимчасово непрацюючого, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

11.11.2022 року о 01 год. 46 хв., на а/д М 06 «Київ-Чоп» 834 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «HAN L2009» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота алкоголю, порушення координації рухів), однак, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив дії, передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надіслання судових повісток про виклик до суду за адресою проживання вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення. Таким чином, суд вжив усі можливі способи сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

28.11.2022 року та 06.12.2022 року до суду, від ОСОБА_1 надійшло клопотання про направлення матеріалів справи за належністю до суду за місцем проживання порушника. У клопотанні посилається на територіальну віддаленість його проживання від Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, зокрема - Вінницька обл., смт.Десна, вул. Вінницька, 7, а також на складну ситуацію з добиранням до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у зв`язку з суворою трудовою дисципліною.

Проте такі вимоги ОСОБА_1 є абсолютно безпідставними і спрямовані на затягування строку розгляду справи.

Із протоколу про адміністративне правопорушення ААБ №044230 від 11.11.2022р. складеного щодо вчиненого ним правопорушення видно, що поліцейськими вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 від 22.09.202р., однак, йому видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобом ПТ №253909, що давало можливість ОСОБА_1 приїхати до м.Ужгород і взяти участь у засіданні суду 13.12.2022р. чи 27.12.2022р. Більше того, в Закарпатській області дозволено регулярні і нерегулярні рейси міжміського , міжобласного значення .

Таким чином, заява ОСОБА_1 про неможливість взяти участь у розгляді справи судом та передачі справи на розгляд за місцем проживання останнього є абсолютно безпідставною.

Відповідно до ст.276 КУпАП справи про адміністративне правопорушення в т.ч. передбачені ст.130 КУпАП розглядається за місцем його вчинення і підстав для передачі розгляду даної справи іншому суду немає

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 276 КУпАП (у редакції, чинній на момент вчинення адміністративного правопорушення) справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Відповідно, вищезазначена стаття не передбачає альтернативної підсудності, оскільки, не містить більше в переліку ст.130 КУпАП.

Частина 1 ст.130КУпАП (у редакції чинній на момент вчинення правопорушення) передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами, а також передача керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 7 вказаної вище інструкції передбачено що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно достатті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ч. 2ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Пунктом 2.5ПДРУкраїни передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається також з протоколу про адміністративне правопорушення ААБ №044230 від 11.11.2022 р. складеного відносно ОСОБА_1 , жодних зауважень чи будь яких пояснень 11.11.2022 року ОСОБА_1 не висловлював та скористався своїм правом не свідчити проти себе, що закріплене ст.63 Конституції, про що міститься підпис останнього в протоколі.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1ст. 130КУпАП.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного та алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП,п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно з п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За змістом наведених вище нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. Лише при наявності усіх зазначених обставин поліцейських може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП вчинене у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Цих вимог закону у ході провадження у справі дотримано у повній мірі. Суд вважає доведеною ту обставину, що ОСОБА_1 дійсно відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

За наведених вище обставин, суддя у відповідності до положень статей 251 та 252 КУпАП, приходить до висновку, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки сукупністю зібраних та наданих доказів підтверджується факт того, що ОСОБА_1 керував 11.11.2022р. о 01 год. 46 хв. транспортним засобом марки «HAN L2009» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДРУкраїни.

Вина ОСОБА_1 стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №044230 від 11.11.2022 р., постановою серії БАВ №309613 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 11.11.2022 р., рапортом працівника поліції Раковцій Р. від 11.11.2022р. , відеозаписом з місця події, який міститься на DVD-диску, що долучений до матеріалів справи, та іншими матеріалами справи.

Наведені вище докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність у суду відсутні, а тому, в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в судовому засіданні.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує характер вчиненого ним правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, бере до уваги, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю та здоров`ю, а також життю та здоров`ю самого правопорушника та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до положень ст.40-1, ч.5 ст.283КУпАПта п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір`з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 496,20 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.23,130ч.1,251,252,283-285,287-294 КУпАП, п.5 ч.2ст.4 Закон України«Про судовий збір`суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційни номер суду невідомий, тимчасово непрацюючого, визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційни номер суду невідомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість грн. двадцять коп.) грн..

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятоюстатті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з моменту її винесення, якщо інше не встановленоКУпАПта іншими законами України.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул