Справа № 369/1520/22
Провадження № 3/369/1939/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21.02.2022 року м. Київ

суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Хрипун С.В., розглянувши матеріали поліцейського СРПП ВП № 5 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , працює директором ТОВ «Оптіма Енерджі», дані про ІПН в матеріалах справи відсутні; - за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Встановив

Відповідно до протоколу ВАБ № 761710 від 14.01.2022 року 14.01.2022 року о 17 годині 06 хвилин за адресою Київська область, с. Чайки, вул. Антонова 1А АЗС «Оптіма Енержі» у період з 12.08.2019 по теперішній час ОСОБА_1 проводить господарську діяльність без одержання документа дозвільного характеру, а саме дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, чим порушив вимоги п.4 ч.1 ст. 33 Закону України «Про атмосферне повітря», за що передбачена відповідальність за ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду невідомі .

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення ВАБ № 761710 від 14.01.2022 року, рапорт ст. оперуповноваженого управління стратегічних розслідувань в Київській області, лист про надання інформації, відповідь директора департаменту екології та природних ресурсів Київської обласної державної адміністрації від 20.12.2021 року, копії ліцензії,.

суд дійшов висновку про необхідність закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу вказаного правопорушення в діях ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 245, 256, 280 КпАП України, одним з завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи необхідно з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи.

Відповідальність за частиною 1 ст. 164 КУпАП встановлена за порушення

провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом,

або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону,

або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії,

або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Отже, диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого нормативно-правового акта, тому, формулюючи суть правопорушення, вказівка на нормативний акт, вимоги якого порушені, є обов`язковою.

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» від 16 жовтня 1992 р. № 2707-XII (далі ЗУ «Про охорону атмосферного повітря») особи, винні у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади, несуть відповідальність відповідно до закону.

Статтею 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25 червня 1991 р. № 1264-XII (далі ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища») передбачено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою установлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну й кримінальну відповідальність.

Згідно зі ст. 78 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУаП) викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади або недодержання вимог, передбачених наданим дозволом, інші порушення порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря або перевищення технологічних нормативів допустимого викиду забруднюючих речовин та нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел під час експлуатації технологічного устаткування, споруд і об`єктів тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від п`яти до восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з Порядком проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 р., № 302

Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам - підприємцям (далі - суб`єкт господарювання) експлуатувати об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.

Дозвіл видається суб`єкту господарювання за формою, встановленою Міндовкіллям. Абзац другий пункту 2 в редакціїПостанови КМ N 748 ( 748-2013-п ) від 07.08.2013 \

Відповідно до ч.1 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Таким чином, для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до статті 164 частина 1 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії, що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, та чи є особа, виходячи із норми зазначеної статті, суб`єктом даного правопорушення.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

При цьому, Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

Спостереження працівником поліції правопорушення може мати місце, однак воно має бути зафіксоване на матеріальному носії.

Проте, до протоколу про адміністративні правопорушення ВАБ № 761710 від 14.01.2022 року не долучено жодних інших доказів на підтвердження обставин, які зазначені в протоколі.

В справі відсутні будь-які фактичні дані: показання свідків, фотокартки, відео, та інші документи, які б вказували, що інкриміновані працівником поліції дії ОСОБА_1 щодо проведення господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру, а саме дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, становлять склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП, а не за статтею 78 КУпАП, яка передбачає відповідальність за викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади

Будь-яких відомостей щодо здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без одержання ліцензії на провадження даного виду діяльності або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди) протокол про адміністративне правопорушення не містить.

Відтак, складений протокол про те, що ОСОБА_1 проводить господарську діяльність без одержання документа дозвільного характеру, а саме дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, не відповідає вимогам зазначених правових норм та не свідчить про скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Тому, суд не вбачає правових підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 164 КУпАП і вважає за необхідне закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Виходячи з принципу верховенства права конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: суть адміністративного правопорушення.

З доданого до матеріалів справи документів , не вбачається, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність без одержання документа дозвільного характеру, а саме дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

До протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодних інших доказів на підтвердження обставин, які зазначені в протоколі. В справі відсутні будь-які фактичні дані: показання свідків, контрагентів, клієнтів, інші документи, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ст. 164 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Оскільки суд позбавлений можливості самостійно збирати докази у справі, вважаю, що надані працівниками поліції докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у інкримінованих йому нормах такої вини не доводять та справу про адміністративне правопорушення потрібно закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу та події адміністративних правопорушень, за ч.1 ст. 164 КУпАП

Керуючись ст.ст. 164, 247 п. 1, 251, 256, 280 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 164 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , за відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.В. Хрипун