справа № 208/6282/21
провадження № 3/208/28/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Савранський Т.А.,

в присутності осіб які притягаються до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 і його представника, адвоката Юрочкіна Ю.В.,

Боброва Д.В. і його представника, адвоката Ісакової Н.А.,

у відкритому судовому засіданні розглянувши об`єднані матеріали справи про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта вища, пенсіонер, мешкає: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, освіта вища, пенсіонер, мешкає: АДРЕСА_2 ,

за ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення:

О 14.00 годині 09.07.2021 року, ОСОБА_1 на мостовому переході через р. Дніпро, зупинка «Кривець», керуючи автомобілем «Renault Scenic» державний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з транспортними засобом «Ford Kuga» державний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухаючись попереду перетинав дорогу з права наліво.

О 14.00 годині 09.07.2021 року, ОСОБА_4 на мостовому переході через р. Дніпро, зупинка «Кривець», керуючи автомобілем «Ford Kuga» державний знак НОМЕР_2 , перед початком руху не впевнився в безпеці, та перед поворотом ліворуч не врахував дорожню обстановку, не зайняв відповідне крайнє положення на проїжджій частині, та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Renault Scenic» державний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 .

Пояснення учасників ДТП.

В судовому засіданні водій ОСОБА_5 своєї вини у ДТП що розглядається не визнав, та суду пояснив, що у зазначеному в протоколі час керував технічно справним автомобілем «Renault Scenic». Вантажу в автомобілі не було. Підвозив дівчину, яка знаходилась на задньому сидінні справа.

Переїжджаючи другий приток р. Дніпро по лівій смузі дороги, він здійснив об`їзд автомобілів, що рухались справа. Швидкість руху його автомобіля складала приблизно 65-70 км/год. Попереду побачив три вантажівки дорожньої служби, які стояли в правій частині дороги, і він продовжив рух у своїй смузі. Бачив автомобіль «Форд», який виїхав з-під мосту та зупинився перед виїздом на дорогу.

Далі, «Форд» швидко виїхав на дорогу, під кутом приблизно 45 градусів переїхав на ліву сторону дороги, та повертаючи на роздільний між попутними напрямками руху переїзд, призупинився.

Він не встигав подивитися в дзеркала заднього виду та оцінити ситуацію на дорозі. Вправо їхати побоявся, щоб не здійснити зіткнення з можливими з цього боку транспортного засобу. Автомобіль «Форд» вже повертав, коли він вдарив його лівим крилом у задню частину, після чого його автомобіль відкинуло через дорогу, на відбійник справа.

Вину свою він не визнає. Водій ОСОБА_6 підрізав його. Лівий поворот на автомобілі останнього включений не був.

В судовому засіданні водій ОСОБА_6 своєї вини у ДТП що розглядається не визнав, та суду пояснив, що в зазначеному у протоколі час, він керуючи технічно справним автомобілем «Ford Kuga», виїхав з-під мосту на дорогу, яка веде на лівий берег м. Кам`янське. Автомобіль не мав вантажу, пасажирів не було. Переконався, що всі автомобілі які рухались в сторону Лівого берегу міста, він пропустив. Приблизно за 100 метрів побачив автомобіль «Рено»

Впевнившись, що його руху нічого не перешкоджало, ввімкнувши лівий поворот, він виїхав на дорогу, перетнув її під кутом приблизно 45 градусів, подолавши при цьому близько приблизно 18 м, та зайняв крайню ліву полосу руху. Швидкість його руху при цьому була не менше 20 км/год. Він не гальмував та рухався динамічно. Маневр зайняв приблизно 3 секунди, і після зайняття крайнього лівого ряду полягав у подальшому перетинанні переїзду який розподіляв рухи автомобілів у різних напрямках, для виїзду на дорогу в сторону Правого берегу міста.

Продовжуючи рух з ввімкненим лівим поворотом, почав здійснювати поворот наліво в переїзд. Коли передня частина автомобілю була вже за поворотом, відчув сильний удар в задню частину автомобілю. Як з`ясувалось пізніше, удар потрапив в задню центральну-праву частину автомобілю, приблизно у 2/3 його частини. Автомобіль відкинуло вперед з розворотом приблизно на 180 градусів. Коли він вийшов з автомобілю, побачив за 35-40 метрів автомобіль «Рено», який стояв притулившись з правої сторони дороги у відбійник. В автомобілі «Рено» була пасажирка, яка потім зникла.

«Рено» рухався в крайньому положенні правої смуги. Дорога в цьому місці має звуження з лівої сторони. Рухався «Рено» з значним перевищенням швидкості і при вільній правій стороні дороги, продовжував рух по лівій смузі, яку до цього зайняв автомобіль під його керуванням. Ширина дороги на цьому відрізку складає 18 метрів, що дозволяло «Рено» навіть перевищуючи швидкість руху робити будь-який маневр, у тому числі і праворуч для уникнення ДТП. Вважає, що водій рухаючись зазначеним чином, продовжуючи рух прямо, просто відволікся.

Загальна правова позиція сторони водія ОСОБА_5 .

Мостовий перехід через р. Дніпро не є територією міста Кам`янське, де діють відповідні швидкісні обмеження. Швидкість руху на ділянці де сталось ДТП обмежується 90 км/г, яку ОСОБА_5 не перевищив. Пригода яка розглядається створена односторонніми діями водія ОСОБА_6 , який виїжджаючи на головну дорогу з метою подальшого повороту ліворуч не врахував дорожню обстановку і не впевнився у безпеці свого руху.

За даних обставин в діях водія ОСОБА_5 порушень ПДР України не вбачається.

Загальна правова позиція сторони водія ОСОБА_7

ДТП сталась внаслідок односторонніх неправомірних дій водія ОСОБА_5 , який рухаючись в крайній лівій полосі руху при вільній правій стороні досить широкої дороги, значно перевищив допустиму швидкість в межах міста встановлену в 50 км/г., та вдарив автомобіль під керуванням ОСОБА_6 , що рухався в лівій частині дороги, в задню його частину, вже під час здійснення ним маневру повороту наліво.

За даних обставин в діях водія ОСОБА_6 порушень ПДР України не вбачається.

Суд досліджені наступні докази:

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що в зазначений в протоколі час, він їхав в сторону лівого берега м. Кам`янське. Рухався посередині дороги з приблизною швидкістю 60-65 км/год. На другому притоці р. Дніпро (приблизно за 500 метрів до ДТП що сталося), з лівої сторони його обігнав автомобіль «Рено» На смузі руху автомобіля «Рено» дорога далі звужувалась, була відповідна дорожня розмітка. Автомобіль «Форд», який виїжджав з правої сторони він не бачив. Почув звук удару та зрозумів що сталося ДТП. Потім побачив, що «Форд» стояв в повороті на іншу сторону руху. Рено стояв у крайньому правому ряду. З права, біля обочини були розташовані вантажні автомобілі, які руху транспорту та маневрам не заважали. Поряд перебували особи в помаранчевих жилетах. Побачивши ДТП він зупинився. Потім підвіз пасажирку автомобіля «Рено»

Відповідно до схеми ДТП, загальна ширина дорожнього полотна в місці ДТП становить 16.8 метри. Дорога призначена для одностороннього руху в бік Лівого берега р. Дніпро, до Лівобережної частини м. Кам`янське та має три полоси для руху.

Місце зіткнення знаходиться в межах крайньої лівої смуги проїзної частини, напроти розподільчого переїзду на протилежну частину дороги.

Згідно досліджених фото та відеоматеріалів, крайова дорожня розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія), дорожні знаки 4.1 «Рух прямо», інші дорожні знаки які б забороняли здійснення розвороту через розподільчу смугу та рухатись в бік міста (Правого берегу) відсутні. Розподільчий проїзд між потоками має дорожню розмітку у виді переривчастих смуг, що не забороняє її перетин.

При перетині розподільчої смуги при русі транспорту з боку Лівого берегу, в напрямку зустрічного одностороннього руху з Правого берегу встановлено дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено», що підтверджує відсутність заборони проїзду через цю розподільчу смугу і зазначеним способом забороняє рух саме у цьому напрямку.

Листом Управління земельних ресурсів виконкому Дніпродзержинської міської ради від 05.10.2000 року повідомляється, що мостовий перехід через р. Дніпро, з його схилами, знаходиться в користуванні м. Дніпродзержинська (м. Кам`янське) і межовими знаками територія цього переходу не зафіксована.

Згідно відповіді КП КМР «Містшляхсервіс» від 09.11.2022 року, дорожня ділянка магістральної вулиці «Мостовий перехід через р. Дніпро», починаючи від фарватеру р. Дніпро до дороги на с. Єлизаветівка в напрямку руху з правого на лівий берег розташована на території Петриківського району Дніпропетровської області, та відповідно до розпорядження КМ УССР в 1988 році виділена в користування м. Дніпродзержинська (м. Кам`янське) для будівництва мостового переходу. Межові знаки на території та конструкціях мостового переходу не встановлювались.

Зазначена інформація підтверджується листом Петриківської селищної ради від 05.12.2022 року, а саме, що дорожня ділянка «Мостовий перехід через р. Дніпро» знаходиться в підпорядкуванні м. Кам`янське.

Згідно інформації наданої листом Департаментом житлово-комунального господарства та будівництва Кам`янської міської ради від 27.07.2022 року, вулиця «Мостовий перехід через р. Дніпро» відноситься до категорії магістральних вулиць загальноміського значення. Для організації дорожнього руху по «Мостовому переходу через р. Дніпро» передбачено встановлення низки дорожніх знаків, серед яких відсутні дорожні знаки про закінчення меж м. Кам`янське.

Відповідно до листа Кам`янського РУП від 27.09.2022 року, обмеження швидкості руху для легкових автомобілів в населених пунктах встановлено 50 км/г. (позначених дорожніми знаками з назвою пункту на білому фоні) Якщо мостовий перехід відносить до населеного пункту, то швидкість повинна обмежуватись як в населеному пункті.

Згідно до листа Кам`янського РУП від 05.11.2021 року щодо організації дорожнього руху на мостовому переході через р. Дніпро, у разі відсутності будь яких технічних засобів регулювання дорожнім рухом, які б вказували порядок руху на зазначеній ділянці, то водій може виїхавши на головну дорогу з другорядної, пропустивши транспорт який рухається в попутному напрямку, виїхати на мостовий перехід, змінивши смугу руху (не створюючи перешкоди для інших учасників дорожнього руху), здійснити розворот через розподільчу смугу та рухатись в бік міста (Правого берегу)

Під час цих маневрів повинен бути включено показник повороту відповідно напрямку зміни руху.

Відповідно до висновку призначеної судом автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №535/536-22 від 25.03.2022 року, експерт приходить до наступних висновків:

- в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Renault Scenic» ОСОБА_1 слід розглядати у відповідності до вимог п. п. 12.3, 12,4 12,9 б) Правил дорожнього руху України, згідно з якими йому належало здійснювати рух в межах населеного пункту м. Кам янське із швидкістю не більш ніж 50 км/год., йому заборонялось перевищувати максимально дозволену швидкість, а з моменту виникнення небезпеки для руху негайно вжити заходів на зменшення швидкості руху аж до зупинки;

- в даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля «Ford Kuga» ОСОБА_4 слід розглядати у відповідності до вимог п. п. 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України, згідно з якими перед зміною напрямку руху йому необхідно було переконатись у тому, що це буде безпечним і не створить небезпеки для інших учасників руху, а при виїзді на крайню ліву смугу даного напрямку надати дорогу автомобілю «Renault Scenic»;

- в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Renault Scenic» ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. п. 12.3, 12,4 12,9 б) Правил дорожнього руху України;

- в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Ford Kuga» ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. п. 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України;

- в даній дорожній обстановці небезпека для руху водію автомобіля «Renault Scenic» ОСОБА_1 виникла в момент, коли автомобіль «Ford Kuga» наблизився до правої межі смуги руху автомобіля «Renault Scenic» на відстань, яка дорівнює шляху гальмування автомобіля «Ford Kuga»;

- питання про те, коли саме для водія автомобіля «Ford Kuga» ОСОБА_4 виникла небезпека для руху позбавлене технічного сенсу, оскільки в даній дорожній обстановці небезпека для руху була створена саме його власними діями, які не відповідали вимогам п. п. 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України;

- в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Renault Scenic» ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути настання зіткнення шляхом виконання вимог п. п. 12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України;

- в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Ford Kuga» ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом виконання вимог п. п. 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України;

- в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Renault Scenic» ОСОБА_1 , які не відповідали вимогам п. п. 12.3, 12,4 12,9 б) Правил дорожнього руху України перебували у причинному зв`язку з настанням даної ДТП;

- в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Ford Kuga» ОСОБА_4 , які не відповідали вимогам п. п. 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України перебували у причинному зв`язку з настанням даної ДТП;

- визначити експертним шляхом швидкості руху автомобілів «Ford Kuga» та «Renault Scenic» не можливо;

- з урахуванням слідової інформації, яка відображена на схемі місця ДТП від 09.07.2021 року, місце зіткнення знаходилось в межах крайньої лівої смуги проїзної частини, яка призначена для руху у напрямку Лівого Берегу на відстані 3,3 м відносно її лівого краю та на відстані 12 м відносно базової лінії;

- в момент первинного контакту поздовжні осі автомобіля «Ford Kuga» н/з НОМЕР_2 та «Renault Scenic» н/з НОМЕР_1 були розташовані під деяким гострим кутом а, який оціночне знаходився в діапазоні 0<а<45°;

- в момент первинного контакту обидва транспортні засоби «Ford Kuga» н/з НОМЕР_2 та «Renault Scenic» н/з НОМЕР_1 перебували у рухомому стані;

На стадії взаємного зближення траєкторія руху автомобіля «Ford Kuga» н/з НОМЕР_2 перетинала траєкторію руху автомобіля «Renault Scenic» н/з НОМЕР_1 у напрямку справа наліво під кутом 0<а<45°.

Мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення у справі.

Об`єктивною складовою адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП є саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Виходячи з висновку наведеної авто технічної експертизи, водій ОСОБА_5 порушив наступні вимоги ПДР України:

п. 12.3. - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

12.4. - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.;

12.9. Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7…

В свою чергу, відповідно до висновку наведеної експертизи, водій ОСОБА_6 порушив наступні вимоги ПДР України:

п. 10.1. - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

10.3. - у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Окремо судом відзначається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно водія ОСОБА_6 , останній порушив п. 10.4 ПДР України, згідно якого:

- перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку,…

Порядок реалізації Конвенції та рішень ЄСПЛ визначено Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»

Відповідно до ч. 1 ст. 17 даного Закону, суди при розгляді справ застосовують Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права.

Як встановлено рішенням ЄСПЛ у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 року, провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальними у розумінні Конвенції. У справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

Використовуючи кримінально-процесуальні норми судом зазначається, що в розумінні ст. 84 КПК висновок експерта не є доказом, а лише процесуальним джерелом доказів, а доказами є фактичні данні отримані у передбаченому процесуальному порядку, що мають значення для провадження та підлягають доказуванню.

Висновок експерта може статі доказом у провадженні тільки за умов що він містить фактичні данні, тобто такі, що є беззаперечні та не викликають сумніву, отриманий з дотриманням встановленого порядку, має значення для провадження та належить до обставин, що підлягають доказуванню.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Пунктом 17 Пленуму ВСУ від 30.05.1997 р. № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» визначено, що при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати:

- повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним;

- узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи;

- обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про судову експертизу» , незалежно від виду судочинства та підстави проведення експертизи судовий експерт зобов`язаний провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок;

Згідно ст. 13 зазначеного Закону, незалежно від виду судочинства судовий експерт має право вказувати у висновку експерта на виявлені в ході проведення судової експертизи факти, які мають значення для справи і з приводу яких йому не були поставлені питання

Інші права судового експерта передбачаються процесуальним законодавством.

Завданням автотехнічної експертизи є:

- встановлення механізму ДТП та її елементів: швидкості руху (при наявності слідів гальмування), гальмового та зупиночного шляхів, відстані, пройденої ТЗ за певні проміжки часу, та інших просторово-динамічних характеристик пригоди;

- встановлення відповідності дій водія ТЗ у даній дорожній ситуації технічним вимогам Правил дорожнього руху, наявності у водія технічної можливості уникнути пригоди з моменту виникнення небезпеки для руху, відповідності дій водія з технічної точки зору вимогам Правил дорожнього руху, а також установлення з технічної точки зору наявності причинно-наслідкового зв`язку між невідповідними Правилам дорожнього руху діями водія та настанням події ДТП.

Розглядаючи висновок авто технічної експертизи та обставини ДТП, суд вважає, що за умов отриманих вихідних даних, встановлення обоюдної форми вини водіїв як сукупності всіх суб`єктивних та об`єктивних ознак правопорушення, в даному випадку неможливо, а висновок експерта не містить повних відповідей на порушені судом питання.

З`ясовуючи відповідність висновку експертизи фактичним даним по справі, суд вважає, що в даній дорожній ситуації дії водіїв ОСОБА_5 та ОСОБА_6 насамперед визначались п. 1.4 ПДР України:

-кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Окремо, водій ОСОБА_5 в даній дорожній обстановці повинен був керуватись прямо передбаченими нормами п. 11.2 ПДР України:

-на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Відповідно до п. п. 12.4, 12.9 б) ПДР України загальне обмеження швидкості 50 км/год. стосується населених пунктів, позначених дорожнім знаком 5.49 «Початок населеного пункту»

Дія цього обмеження скасовується знаком 5.50 «Кінець населеного пункту»

Загальне обмеження швидкості скасовується тільки в зонах дії знаків, що вводять локальні обмеження.

Враховуючи досліджені матеріали, суд вважає за доведене, що мостовий перехід через р. Дніпро у м. Кам`янське є саме межами міста, і для водіїв транспортних засобів діють обмеження руху в 50 км/год.

Пленум ВС у Постанові «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14., в п.7 роз`яснює, що у випадках, коли…суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також, чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість їх уникнути.

Аналогічна правова позиція висловлена в рішеннях ВС від 05.11.2015 року № 5-218кс15, та від 20.11.2014 року № 5-18кс14, згідно якої у випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їхніх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами ст. 286 КК, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку.

В цьому випадку досліджується характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясовується ступінь участі кожного у спричиненні злочинного наслідку.

Встановлені судом обставини:

В даній дорожній ситуації, в разі належного виконання водієм ОСОБА_5 п. 11.2, 12.3, 12.4, 12.9 б) ПДР України, водій ОСОБА_6 безперечно повинен був дотримуватись п. п. 10.1 цих Правил, а саме перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху , і вина останнього при русі транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_5 в якнайближче до правого краю проїзної частини з дозволеною швидкістю, на думку суду не викликала б сумніву.

Порушення водієм ОСОБА_6 п.10.3 ПДР України зазначених в експертному висновку:

- «у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися»,

судом не вбачається, так як вони є взаємовиключними з п. 11.2 цих Правил які повинен був виконувати водій ОСОБА_5 , протиречить інкримінованому йому працівниками поліції п.10.4 в частині необхідності зайняття відповідного крайнього (лівого) положення на дорозі, взагалі при застосуванні п. 10.1 цих Правил, у даному випадку є зайвим.

Судом встановлено, що водій ОСОБА_6 не порушуючи, а виконуючи вимоги п. 10.4 ПДР України, після виїзду на дорогу, перед поворотом ліворуч, завчасно зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку і продовжував рух до розподільчого проїзду, що підтверджується поясненнями учасників ДТП, при цьому водій ОСОБА_5 пояснив суду, що: - «Далі, «Форд» швидко виїхав на дорогу, під кутом приблизно 45 градусів переїхав на ліву сторону дороги, та повертаючи на роздільний між попутними напрямками руху переїзд, призупинився. Він не встигав подивитися в дзеркала заднього виду та оцінити ситуацію на дорозі. Вправо їхати побоявся, щоб не здійснити зіткнення з можливими з цього боку транспортними засобами…»

Під час руху постійно змінюється дорожньо-транспортна ситуація. Водій постійно перебуває в контакті з елементами середовища руху, яке у процесі руху постійно змінюються, примушуючи водія постійно приймати рішення щодо вибору безпечної швидкості. Збільшення швидкості призводить до утруднення керування автомобілем, так як у водія залишається менше часу на усунення небезпеки, або ДТП.

Зниження швидкості і повна зупинка транспортного засобу це повна гарантія попередження ДТП у випадку виникнення небезпеки для руху.

Якщо дорожня обстановка, ширина проїзної частини, відсутність транспортних засобів на сусідніх смугах руху дозволяють об`їхати перешкоду, не застосовуючи гальмування, то водій може так поступити, хоча це бажано робити лише при наявності резерву часу, якщо перешкода нерухома або коли гальмування вже не може запобігти ДТП.

При огляді відеозапису руху по мостовому переході через р. Дніпро в м. Кам`янське, наданим стороною захисту Боброва, візуально простежується рівна, широка частина односторонньої дороги (обмежена парканами), яка має три полоси руху. Перед місцем ДТП дорога має незначне, щодо загальної ширини дороги (16.8 метри), звуження з лівої частини та такою ж мірою маючи розширення з правої частини дороги, що також підтверджується схемами та фотоматеріалами справи.

Судом встановлено, що водій ОСОБА_5 за 500 метрів від місця ДТП, з значним перевищенням встановленої швидкості руху здійснивши випередження автомобіля під керуванням свідка ОСОБА_8 (який зазначає, що швидкість його автомобіля становила 60-65 км/г.), не маючи на меті перестроювання перед поворотом ліворуч, в порушення зазначених правил дорожнього руху, при вільній дорозі, рух по якій справа він вже контролював після об`їзду автомобіля свідка, не перестроїв транспортний засіб якнайближче до правого краю проїзної частини і продовжив рух в її лівому краю з перевищенням встановленої швидкості руху.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом, який є усталеною правовою позицією, означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення вчинено і особа є винною у його вчиненні.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Законодавець вимагає, щоб встановлена на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною у відповідному правопорушенні.

Об`єктивна сторона правопорушення в даній ситуації виражається в матеріальному складі - в порушенні учасником дорожнього руху Пиріг п. п. 11.2, 12.3, 12.4, 12.9 б) ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі необережності.

Суд ретельно дослідивши матеріали справи, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, вважає, що саме водій ОСОБА_5 наведеними вище декілька односторонніми протиправними діями, унеможливив для водія ОСОБА_6 виконання вимог п. 10.1 ПДР України, і таким чином створив аварійну обстановку яка потягла наслідки у виді ДТП та пошкодження транспортних засобів.

Суд не висуває нову фабулу інкримінованого водію ОСОБА_5 правопорушення і залишається на тій яка викладена в протоколі про адміністративне правопорушення складеного відносно останнього і фактично охоплює встановлені під час судового розгляду обставини - «не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням»

Неузгодженість між порушенням ОСОБА_5 конкретних норм ПДР України зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначених у висновку авто технічної експертизи та фактично встановленими судом, під час судового розгляду справи усунута, про що детально наведено вище.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали справи, вислухав учасників засідання, суд вважає, що водій ОСОБА_1 як учасник дорожнього руху винний в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлені.

Встановлюючи вину водія ОСОБА_5 та вирішуючи його відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, суд керується наступним:

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх представників та захисників.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Враховуючи особливості зазначеної справи, її розгляд потребував призначення та проведення судової автотехнічної експертизи, забезпечення участі осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності під час розгляду даної справи і вирішення клопотань сторін про витребування доказів.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.2 та ч.4 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

За приписом п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Повний та об`єктивний розгляд справи і відповідно прийняття законного та обґрунтованого рішення потребувало значного часу, і тому не зважаючи на прийняті судом всі можливі процесуальні заходи щодо розгляду справи у межах строків, що визначені ст. 38 КУпАП, на час її розгляду строки накладення на ОСОБА_5 адміністративного стягнення минули, тому, відповідно до ст. 247 п. 7 КУпАП, провадження у справі безумовно підлягає закриттю.

Єдиної правової позиції про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення у разі закриття справи у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, на теперішній час не сформовано.

При прийнятті рішення про встановлення вини ОСОБА_5 , суд приймає до уваги наступне.

Згідно п. 11 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних,

кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014 року:

«…необхідно звернути увагу на те, що статтею 277 КУпАП встановлено строки розгляду справи про адміністративні правопорушення і справа має бути розглянута навіть у разі порушення такого строку, а строки накладення адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 КУпАП, не можуть бути продовжені»

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, визначено, що вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП. Водночас розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного та повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому, якщо на момент розгляду справи в суді закінчилися строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд у разі заперечення особою своєї вини чи наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, та лише після цього закриває провадження у справі.

Розглядаючи справу в частині протоколу про адміністративне правопорушення водієм ОСОБА_6 , судом встановлено наступне.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП, особа несе відповідальність при вчиненні нею як учасником дорожнього руху порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до КУпАП, якщо дії особи не є такими, що могли б розцінюватися як правопорушення, то відсутня і сама подія адміністративного правопорушення. Склад правопорушення, це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, при цьому відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Оцінюючи докладно наведені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, заснованому на всебічному, повному та об`єктивному вивченні обставин справи в їх сукупності, суд вважає що в діях ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 124, 247 ч. 1 п. 1, 7, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, звільнивши його від адміністративної відповідальності, та закривши провадження по справі у зв`язку з закінченням на момент розгляду строків його притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП.

Адміністративну справу в частині притягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, через суд який її ухвалив, до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Т.А. Савранський