Справа № 462/6673/22
ПОСТАНОВА

02 грудня 2022 рокусуддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., розглянувши матеріали справи відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Львова, директора ТзОВ «ЧСАД ЯВОРІВ», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

30.11.2022 року до Залізничного районного суду м. Львова надійшли матеріали про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП), а саме за те, що останній порушив ст.ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та здійснив організацію господарських заходів із паливо-мастильними матеріалами без відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Верховним Судом України визнано правильну практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14).

Ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до статті 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» із змінами від 28.07.2022 року суб`єкти господарювання, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

За змістом ч. 1, 3 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України. За поданням обласних, Київської, Севастопольської міських державних адміністрацій, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища і центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, органи місцевого самоврядування з урахуванням особливостей екологічної ситуації регіону, населеного пункту можуть додатково встановлювати перелік забруднюючих речовин, за якими здійснюється регулювання їх викидів на відповідній території.

Згідно із ч. 5, 6 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» в чинній редакції, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу на викиди, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища або через центри надання адміністративних послуг за погодженням з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу на викиди, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, суб`єкту господарювання, об`єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, або через центри надання адміністративних послуг за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Ч. 7 ст. 11 вказаного Закону визначено, що до першої групи належать об`єкти, які взяті на державний облік і мають виробництва або технологічне устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До другої групи належать об`єкти, які взяті на державний облік і не мають виробництв або технологічного устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До третьої групи належать об`єкти, які не належать до першої і другої груп (ч. 7 ст. 11 Закону України «Про атмосферне повітря»).

Також, постановою КМУ від 29 листопада 2001 р. № 1598 затверджено Перелік найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню.

Водночас, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про те, що на ТзОВ «ЧСАД ЯВОРІВ» покладається обов`язок отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, як таке, господарська діяльність якого пов`язана із викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, як і не вказано до якої групи, як об`єкта викидів, відноситься господарська діяльність ТзОВ «ЧСАД ЯВОРІВ», яка саме забруднююча речовина і в якій кількості викидається в атмосферу під час здійснення діяльності ТзОВ «ЧСАД ЯВОРІВ», який орган мав видати дозвіл, що не відповідає об`єктивній стороні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Аналогічна позиція наведена у постанові Львівського апедлляційного суду від 13.04.2022 року у справі № 462/8733/21.

Крім того, суд звертає увагу, що у відповідності до п. 7 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС від 06.11.2015 № 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Наведені обставини свідчать про неправильне складення протоколу про адміністративне правопорушення, що є підставою для повернення адміністративної справи відносно ОСОБА_1 для дооформлення.

Керуючись ст. ст. 256, 278 КУпАП, -

постановив:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП повернути Відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області (79018, вул. Чернівецька, 2, м. Львів) - для належного дооформлення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: Іванюк І.Д.