КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 лютого 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Кульшенка Руслана Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 06 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №324336 від 23.10.2021 зазначено, що 23.10.2021 о 10 год. 30 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Megane», державний номер НОМЕР_1 по вулиці Лаврухіна, 4 в місті Києві з ознаками алкогольного сп`яніння чим, огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою алкометра «Драгер» у встановленому законом порядку, результат огляду склав 0,65 проміле, чим порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 06 грудня 2021 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАПта застосовано до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 454,00 гривні.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, адвокат Кульшенко Р.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, скасувати постанову Деснянського районного суду міста Києва від 06 грудня 2021 року і провадження у справі закрити.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що поліцейським порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння. Також зазначає, що на відеозаписі не зафіксовано моменту складення протоколу, роз`яснення прав та обов`язків. Вказує, що у протоколі чи інших доказах, що наявні в матеріалах справи, відсутні дані щодо ухилення ним від огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Звертає увагу суду на те, що він не був згоден із результатами Драгера, проте в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія на стан сп`яніння, що також підтверджує факт не направлення його до медичного закладу для проходження такого огляду.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокат Кульшенко Р.А. підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9.а ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №324336 від 23.10.2021 зазначено, що 23.10.2021 о 10 год. 30 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Megane», державний номер НОМЕР_1 по вулиці Лаврухіна, 4 в місті Києві з ознаками алкогольного сп`яніння чим, огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою алкометра «Драгер» у встановленому законом порядку, результат огляду склав 0,65 проміле, чим порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України;

- у результаті тестування на алкоголь ОСОБА_1 , проведеного 23.10.2021 року о 10год. 36хв., і значиться результат тесту - 0.65%;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- у розписці від 23.10.2021 року ОСОБА_3 про підтвердження факту залишення на зберігання транспортного засобу.

Обставини, зазначені в протоколі повністю узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому достатньо повно відображені події, які відбувалися 23.10.2021 року за участю ОСОБА_1 ..

Відеозапис свідчить про дотримання працівником поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП.

Вищезазначені докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала, також ОСОБА_1 роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Виявлені працівниками поліції 23.10.2021 року у ОСОБА_1 . ознаки алкогольного сп`яніння в розумінні п.п. 1,2,3 п. 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейським порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, а також, що на відеозаписі не зафіксовано моменту складення протоколу, роз`яснення прав та обов`язків, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки як було встановлено в засіданнях судів першої та апеляційної інстанції поліцейськими дотримано вимог закону, під час складення та оформлення протоколу, а відсутність відео фіксації складення протоколу не є підставою для закриття провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі чи інших доказах, що наявні в матеріалах справи, відсутні дані щодо ухилення ним від огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а також те, що він не був згоден із результатами Драгера, проте в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія на стан сп`яніння, що також підтверджує факт не направлення його до медичного закладу для проходження такого огляду, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки ОСОБА_1 мав можливість самостійно пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Кагарлицького районного суду Київської області від 17 грудня 2021 року є законною та обґрунтованою, а тому, апеляційна скарга адвоката Кульшенка Руслана Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Кульшенка Руслана Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 06 грудня 2021 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко