ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2022 Справа №607/16323/22

Провадження №3/607/7801/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ознаками правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №388431 від 08 листопада 2022 року, 08 листопада 2022 року о 18 год. 16 хв. в м. Тернополі по просп. С. Бандери, 90, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes Benz Sprinter 316 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6810 №ARАМ 2250 (повірка дійсна до 19.07.2023) та проїхати у найближчий медичний заклад для такого огляду відмовився у категоричній формі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №388049 від 08 листопада 2022 року, 08 листопада 2022 року о 18 год. 16 хв. в м. Тернополі по просп. С. Бандери, 90, гр. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mercedes Benz Sprinter 316 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору, гучномовця, не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі Toyota Prius д.н.з. НОМЕР_2 на вул. Протасевича, 2, шляхом утворення штучного затору. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст.122-2 КУпАП.

Приймаючи до уваги факт, що в провадженні судді знаходиться дві справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, які кваліфікуються за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважаю що відповідно ст. 36 КУпАП, вони мають бути об`єднані в одне провадження та їм слід присвоїти номер справи №607/16323/22 (провадження 3/607/7801/2022).

12 грудня 2022 року судом зареєстровано клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Кметика В.М. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що з протоколомпро адміністративне правопорушення ААД №388431 від 08 листопада 2022 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 не погоджується, та вважає, що усі дії, які були запропоновані інспектором поліції на проходження огляду суперечать вимога КУпАП та іншим нормативним документам, а тому є недопустимими доказами у справі. Так, перед тим, як запропонувати йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, розмову із ним проводив інспектор поліції ОСОБА_2 , водночас протокол про адміністративне правопорушення складений інспектором поліції Гаврилюк О.Р., яка не була присутня під час того, як йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, а також не було роз`яснено права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП, їх намагався роз`яснити ОСОБА_3 , а не ОСОБА_4 . Таким чином вважає, що протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП складений неуповноваженою особою. Окрім цього, перед проходженням огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння інспектор поліції не проінформував його про порядок застосування спеціального технічного засобу, чим порушив вимоги Р-ІІ п.5 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв ТЗ ознак алкогольного, наркотичного ....» Затвердженої Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.20015. Також, інспектор поліції всупереч вимогам закону, КУпАП, не надав йому відео доказів порушення ним проїзду пішохідного переходу на заборонений червоний сигнал світлофора. В той час як, при перегляді відеозапису з відеореєстратора, який знаходився в службовому ТЗ, о 18год 16 хв.20 сек службовий ТЗ наближаючись до світлофора побачив ТЗ під керуванням ОСОБА_1 , який проїхав пішохідний перехід більше 20 метрів, однак який саме сигнал світлофора світився на момент перетину пішохідного переходу ТЗ ОСОБА_5 не відображається на відеореєстраторі. Крім того, з посиланням на постанови Верховного суду вказує, що у протоколі відсутня відмітка про роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, що позбавило його права скористатись правовою допомогою адвоката, чим порушено вимоги ст. 256,268 КУпАП та Р-ІІ абз.4 п.2 Наказу МВС №1395 від 07.112015. Разом з тим, з наданих відеозаписів з місця події чітко вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово заявляв клопотання скористатися правовою допомогою, однак воно було проігнороване без будь яких пояснень. Окрім цього, звертає увагу, що технічне обслуговування (перевірка калібровки) газоаналізатору «Alcotest 6810» має проводитись кожні шість місяців, згідно вимог інструкції з експлуатації даного технічного засобу, оскільки відповідне передбачено Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який регулює відносини, що виникають в процесі провадження метрологічної діяльності та з посиланням на п. 22. Розділу III Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» зазначає, про неможливість визнати результати огляду за допомогою газоаналізатору "АLCOTEST 6810 №2250, як беззаперечний доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таким чином єдиним доказом винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є протокол про вчинення ним вказаного адмінправопорушення складений працівниками поліції, який є недостатнім для встановлення вини особи та притягнення її до адмінвідповідальності, а тому вважає, що його вина у скоєнні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не доведена, та просить закрити справу на підставі ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Кметик В.М. в судове засідання не з`явився, подав клопотання про слухання справи у його відсутності, у зв`язку із його відрядженням у м. Львів та просив задовольнити його клопотання про закриття провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку:

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За умовами п.2.4 Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Частиною 1 ст. 122-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За невиконання вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, передбачена відповідальність статтею 130 КУпАП.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

За змістом статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Пунктами 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкції) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

16.02.2021 Верховною радою України прийнято закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» №2695, яким редакція ч. 2 ст. 266 КУпАП змінена наступним чином: «Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення».

На думку суду, словосполучення в законі «Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння….» охоплює повністю процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, тобто як фіксацію огляду так і фіксацію процедури відмови водія від огляду.

Тож, після набуття законом чинності, працівникам поліції дозволяється проводити огляд на стан сп`яніння без свідків. При цьому, доказами має бути відеофіксація огляду. Обов`язок присутності свідків виникає лише у разі, якщо працівник поліції не має відеореєстратора чи іншого технічного засобу відеозапису.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- відомостями зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №388431 від 08 листопада 2022 року, згідно яких ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes Benz Sprinter 316 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6810 №ARАМ 2250 (повірка дійсна до 19.07.2023, згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П51 QM 0750 083 22 від 19.07.2022) та проїхати у найближчий медичний заклад для такого огляду;

- відомостями зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №388431 від 08 листопада 2022 року, згідно яких ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mercedes Benz Sprinter 316 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору, гучномовця, не зупинився, внаслідок чого був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі Toyota Prius д.н.з. НОМЕР_2 на вул. Протасевича, 2, шляхом утворення штучного затору;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР від 08 листопада 2022 року, відповідно до якого у результаті огляду проведеного уповноваженою особою патрульної служби у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Огляд не проводився;

- розпискою ОСОБА_6 від 08 листопада 2022 року, згідно якої останній зобов`язався відсторонити від керування транспортним засобом ОСОБА_1 до повного витверезіння та доставити його автомобіль Mercedes д.н.з. НОМЕР_1 , до його постійного місця стоянки за адресою: АДРЕСА_1 ;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6142637 від 08 листопада 2022 року за порушення ОСОБА_1 вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП;

- відеозаписами із автореєстратора патрульного автомобіля під назвою «IMG_5914» та нагрудної камери патрульних поліції під назвою «export-zaazy», на яких зафіксовано, що працівниками поліції здійснюється переслідування транспортного засобу Mercedes Benz Sprinter 316 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого не виконує неодноразових вимог працівників поліції про зупинку транспортного засобу поданих за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору та гучномовця. Після зупинки транспортного засобу працівниками поліції встановлено, що водієм останнього є ОСОБА_1 . На 01 хв. 39 сек. відеозапису під назвою «export-zaazy», що відповідає фактичному часу 18 год. 18 хв. 40 сек. працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про те, що з автомобіля чути запах алкоголю та що у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема виражене тремтіння пальців рук. Відтак ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився. В подальшому ОСОБА_1 було повідомлено про пристрій, яким буде проводитись огляд на стан алкогольного сп`яніння, зокрема Alcotest 6810 №ARАМ 2250 та про свідоцтво про повірку чинне до 19 липня 2023 року, а також було повторно запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповів «Відмовляюсь», на уточнююче питання працівника поліції останній відповів «Без адвоката відмовляюсь» (04 хв. 19 сек. відеозапису під назвою «export-zaazy», що відповідає фактичному часу 18 год. 21 хв. 19 сек.). Працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 , що відмова від проходження огляду, буде кваліфікуватись як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, на що він відповів «Без адвоката я нічого проходити не буду». На 04 хв. 39 сек. відеозапису під назвою «export-zaazy», що відповідає фактичному часу 18 год. 18 хв. 40 сек. працівник поліції пропонує ОСОБА_1 проїхати до найближчого медичного закладу для проходження такого огляду, на що він відповів «Без адвоката я нічого не буду». На запитання чи відмовляється він проїхати до медичного закладу ОСОБА_1 відповів «Я хочу адвоката». В подальшому ОСОБА_1 повідомлено, що на нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130, а також постанову за проїзд на червоний сигнал світлофора та було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Судом встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Mercedes Benz Sprinter 316 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 та відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджено відеозаписами із автореєстратора патрульного автомобіля під назвою «IMG_5914» та нагрудної камери патрульних поліції під назвою «export-zaazy».

Щодо доводів захисника про те, що останнє калібрування спеціального технічного приладу Alcotest 6810 №ARАМ 2250 відбулось більше ніж за шість місяців до дня проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, то суд вважає їх необґрунтованими з огляду на таке:

Так, частиною 1 ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» дано визначення наступних термінів: 10) калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; 17) періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); 18) повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Статтею 17 вказаного Закону врегульовано порядок Повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Стаття 27 Закону врегульовує питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки.

Так, калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони. Калібрування засобів вимірювальної техніки проводиться: науковими метрологічними центрами; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, акредитованими національним органом України з акредитації; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, які мають документально підтверджену простежуваність своїх еталонів до національних еталонів, еталонів інших держав або міжнародних еталонів відповідних одиниць вимірювання.

Калібрування вторинних та робочих еталонів проводиться в порядку, встановленому нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології.

Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування - приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.

Водночас, як вбачається з свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П51 QM 0750 083 22, останнє калібрування приладу Alcotest 6810 №ARАМ 2250 було проведено 19 липня 2022 року, таким чином станом на 08 листопада 2022 року, тобто на час пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, з моменту останнього калібрування приладу Alcotest 6810 №ARАМ 2250 пройшло лише чотири місяців.

Більше того, безпідставними є твердження захисника про неможливість визнати результати огляду за допомогою газоаналізатору Alcotest 6810 №ARАМ 2250, як беззаперечний доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі, а тому огляд на стан алкогольного сп`яніння не проводився.

З приводу посилань захисника на не роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, та відсутність відмітки у протоколі про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, що позбавило останнього скористатись правовою допомогою адвоката, то такі спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Зокрема, відеозаписом із нагрудних камер поліцейських під назвою «export-zaazy», де на 06 хв. 53 сек. відеозапису, що відповідає фактичному часу 18 год. 23 хв. 54 сек. ОСОБА_1 було роз`яснено права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №388431 від 08 листопада 2022 року, в якому вказано, що громадянину ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

При цьому постанови Верховному суду винесені у справах №524/9827/16 від 18.02.2020, №953/17324/20 від 23.06.2021, №686/9357/21 від 06.12.2022, на які вказує захисник та у яких викладена позиція щодо не вжиття інспектором поліції жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги адвоката, то суд такі до уваги не бере, оскільки всі ці правові позиції висловлені під час розгляду адміністративних справ про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень і стосуються не протоколів про адміністративне правопорушення, а постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, тому не підлягають використанню у даній справі.

З приводу тверджень захисника про ігнорування працівниками поліції клопотання скористатись правовою допомогою, то суд зауважує, що відповідно до вимог частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Водночас складання протоколу, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та не є розглядом справи відповідно до положень статей 221, 254, 255, 256, 279 КУпАП. Крім того, нормами статті 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі захисника при проходженні водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так само суд відхиляє посилання захисника на те, що інспектор поліції Гаврилюк О.Р., не була присутня під час того, як ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, а тому протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП складений неуповноваженою особою, так як інспектор ОСОБА_4 08 листопада 2022 року здійснювала патрулювання м. Тернопіль в складі екіпажу разом із інспектором поліції Назаровим В.Б, а тому вправі була складати відповідні матеріали про адміністративне правопорушення.

Суд зауважує, що в рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що поліцейськими було дотримано порядок проведення огляду на стан сп`яніння, передбачений законом, а доводи сторони захисту викладені в клопотанні про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд вважає такими, що не спростовують доказів наданих на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. Зібрані по справі докази є належними та допустимими, взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні.

Інші обставини, на які посилається ОСОБА_1 та його захисник, не спростовують факту вчинення адміністративних правопорушень.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення" (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року).

За вказаних обставин приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення, у відповідності до ст. 36 КУпАП України, в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд звертає увагу на вимоги ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд відповідно до ст. ст. 33, 34, 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення бере до уваги характер вчиненого правопорушення, характеризуючі дані ОСОБА_1 , відсутність обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність, а тому приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка є більш серйозним правопорушенням з числа вчинених, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у проваджені у справі про адміністративне правопорушення, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким чином, вважаю, що із ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 496 гривень 20 копійок.

Керуючись статтями ч. 2 ст. 33, 35, ст. ст. 40-1, 122-2, 130, 245, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - №607/16323/22 (номер провадження 3/607/7801/2022) із адміністративними матеріалами відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122-2 КУпАП - №607/16326/22, (номер провадження 3/607/7803/2022) та присвоїти об`єднаній справі єдиний номер - №607/16323/22 (номер провадження 3/607/7801/2022).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) 00 грн, який стягнути в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі), 00 грн в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

CуддяН. Р. Кунець