Справа № 464/8389/21 Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О.
Провадження № 33/811/1954/21 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Сотника Олександра Ігоровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Сихівського районного суд м. Львова від 15 грудня 2021 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 454 грн. судового збору.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 28 листопада 2021 року о 12:45 год., на перехресті вул. Стрийська Максимовича у місті Львові, керуючи автомобілем марки «Peugeot Boxer», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Стрийська здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора (червоний), внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Ford Focus», номерний знак НОМЕР_2 , що рухався на зелене світло світлофора з вулиці Максимовича. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 8.7.3 е ПДР України.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Сотник О.І., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Наголошує, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою.

Звертає увагу, що внаслідок даної ДТП потерпілих осіб немає, тільки автомобілі зазнали незначних технічних пошкоджень. ОСОБА_1 не покидав місця пригоди, відразу ж звернувся до потерпілої сторони та запитав чи потрібна допомога, однак будь-яких ушкоджень учасники ДТП не зазнали.

Під час розгляду справи судом першої інстанції, ОСОБА_1 просив суд не карати його суворо, оскільки він є професійним водієм і це є його єдиним способом заробітку. Окрім того, вважає, що накладене судом стягнення є надто суворим та не відповідає такому ступеню суспільної небезпеки.

За професією ОСОБА_1 - водій, тому наявність водійських прав для нього зумовлене першочерговою необхідністю. Будучи позбавленим водійських прав на рік ОСОБА_1 не зможе працювати, не зможе утримувати свою сім`ю, в якій є єдиним годувальником. ОСОБА_1 проживає разом з дружиною та неповнолітньою дитиною, в однокімнатній квартирі, дружина не працює, неповнолітня донька навчається. Відтак, позбавлення останнього водійських прав поставить всю сім`ю у скрутне матеріальне становище, а також позбавить дитину повноцінного виховання.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд апеляційної скарги у його відсутності. Адвокат Сотник О.І. в судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, ОСОБА_3 просив проводити розгляд справи у відсутності його адвоката та потерпілого.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та клопотання від потерпілого, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності потерпілого та адвоката Сотника О.І.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 124 КпАП України передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, зокрема даними, що містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 294574 від 28 листопада 2021 року (а.с.1 ), з якого вбачається, що ОСОБА_1 рухаючись по вул. Стрийські у м. Львові, здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофору, а саме червоний. В результаті чого, здійснив зіткнення з транспортним засобом «Ford Focus», номерний знак НОМЕР_2 , що рухався на зелене світло світлофора з вул. Максимовича. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження;

-у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 996853 від 28 листопада 2021 року (а.с. 5), відповідно до якої ОСОБА_1 , 28 листопада 2021 року керував транспортним засобом, який не пройшов обов`язковий технічний контроль, проте підлягає такому та не мав при собі посвідчення водія, чим порушив п.п. 31.3б, 2.1а ПДР України та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 3 ст. 121 КУпАП;

-у схемі місця ДТП від 28 листопада 2021 року (а.с. 3), з якої вбачається, що після ознайомлення зауважень від учасників ДТП не поступило;

-у письмових поясненнях ОСОБА_1 ( а.с.4), з яких вбачається, що він не заперечував порушення правил дорожнього руху, та зазначав, що намагався проїхати на жовтий сигнал світлофора;

-у письмових поясненнях ОСОБА_2 ( а.с. 8), який зазначав, що рухався на зелений сигнал світлофора.

Доводи апелянта, що накладене стягнення судом є занадто суворим для нього, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Як убачається з матеріалів справи та постанови суду першої інстанції, суддею було об`єктивно враховано особу ОСОБА_1 , який притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України (28 листопада 2021 року за порушенняп.п. 31.3б, 2.1а ПДР України), характер правопорушення, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та інші обставини справи.

Аргументи сторони захисту, що він за професією є водій, це є єдиним джерелом його доходу, не беруться до уваги апеляційного суду, оскільки, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 294574 від 28 листопада 2021 року ( а.с. 1), водій повідомляв, що є безробітнім, окрім того до апеляційного суду не надав жодних документів, які стверджують, що ОСОБА_1 є професійним водієм та це єдине джерело його доходу.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Сотника О.І. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Сихівського районного суд м. Львова від 15 грудня 2021 року, якою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Сотника Олександра Ігоровича, подану в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.