КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:

секретаря судового засідання Сидорчук А.М.

захисника Ничик А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу адвоката Ничик А.С. в інтересах, особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 08.09.2022, -

В С Т А Н О В И В

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 08.09.2022 ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок на користь держави.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду адвокат Ничик А.В. в інтересах, особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 08.09.2022 скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог адвокат Ничик А.В. посилається на те, що висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 є помилковими, а постанова Голосіївського районного суду міста Києва від 08.09.2022 винесена з порушенням норм матеріального так і процесуального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставина, що потягло за собою винесення необґрунтованого рішення, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є не законною і необґрунтованою. Апелянт наголошує, що відеозапис який знаходиться у матеріалах справи не є належним доказом, адже на відеозаписі відсутні номер камери та її відповідні реквізити. Відеозапис повинен бути безперервним та повним, даним вимогам відеозапис який міститься в матеріалах справи не відповідає. Протокол про адміністративне правопорушення не містить повних відомостей, а саме за допомогою якого приладу пропонувалось проходження огляду, де саме водій відмовився від проходження огляду на місці зупинки чи в закладі охорони здоров`я, не вказано час о котрій відбулась подія, також у протоколі відсутні адреси свідків. Щодо керування транспортним засобом, матеріали справи не містять жодних відомостей які б підтверджували цей факт, оскільки докази керування ОСОБА_1 відсутні, апелянт вважає, що у даному випадку відсутня об`єктивна сторона правопорушення.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 243416 від 28.03.2022 о 13 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 , в м. Києві по вул. Заболотного 146, керуючи автомобілем «Опель», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського, тобто вчинив дії, якими порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, захисника Ничик А.В. яка не заперечувала щодо розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 , належним чином повідомленого, підтримала подану апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити, пояснення та відповіді на питання суду, дослідивши письмові матеріали справи та відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з`ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляції, суд керується наступним.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Ст. 280 КУпАП передбачено обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що даних вимог закону дотримано не було, що підтверджується слідуючим.

Так, приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддаючи його адміністративному стягненню, суд першої інстанції досліджуючи матеріали справи про адміністративне правопорушення встановив, що ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 243416 від 28.03.2022, який на момент розгляду в суді не скасовано та не визнано дії працівника поліції по його складанню незаконними (а.с. 1), також вина ОСОБА_1 підтверджується його поясненнями наданими в судовому засіданні, а саме підтвердженням факту керування ТЗ, його зупинки та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Додатково вина ОСОБА_1 та факт відмові підтверджується відеозаписом, наданим суду в додаток до протоколу, який суд вважає належним та переконливим доказом а також поясненнями свідків, наявними в матеріалах справи.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не узгоджуються з критерієм доведеності вини у поза розумний сумнів.

Суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення допустив неповноту судового розгляду, зокрема, судом першої інстанції не було взято до уваги той факт, що відеозйомка обстановки та обставин подій даного правопорушення з моменту початку виконання службових обов`язків поліцейськими велася не з моменту початку виконання ними службових обов`язків (момент зупинки транспортного засобу), тобто здійснена епізодично, при чому на відеофіксації сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не зафіксований. При цьому цей відеозапис не містить будь-яких даних стосовно фактичних обставин правопорушення, не відтворює подій перед зупинкою автомобіля, саму зупинку, підстав і процедури направлення ОСОБА_1 на медичний огляд у тому числі факту складення направлення його на медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння. Відеозапис загалом триває 00:29(двадцять дев`ять) секунд, згідно якого вже наявні свідки, яким працівник патрульної поліції повідомляє про відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння, після чого каже «оформляємо» на цьому відеозапис завершується (а.с. 4).

Відповідно до вимог, визначених п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.

Вказані порушення фактично доводять недопустимість та неналежність цього відеозапису як доказу винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Також, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв її у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Як передбачено п. 12 Розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Підсумовуючи вищевказані нормативні акти, апеляційний суд доходить до висновку, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинки - є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду п. 8 Порядку №1103, п. 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на зазначений конституційний припис, а також з огляду на те, що ані вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а ні взагалі подія керування транспортним засобом ОСОБА_1 не доведена належними та допустимими доказами у поза розумний сумнів, що залишено судом першої інстанції поза увагою, то оскаржувана Голосіївського районного суду міста Києва від 08.09.2022 підлягає скасуванню, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП ? закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення .

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Ничик А.В. - задовольнити.

Скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 08.09.2022, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення, стягненням судового збору і позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 752/7751/22

Апеляційне провадження № 33/824/2960/2022

Суддя у першій інстанції - Дідик М.В.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.