Справа № 741/318/22 Головуючий у 1 інстанції Киреєв О. В.
Провадження № 33/4823/187/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Фурсія С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в м. Чернігові в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Фурсія С.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 02 червня 2022 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді адміністративного арешту на строк 5 діб.

Строк стягнення визначено рахувати з моменту затримання ОСОБА_1 .

Стягнуто з нього на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Судом встановлено, що 18 травня 2022 року, близько 17 години, в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив насильство в сім`ї відносно своєї колишньої цивільної дружини ОСОБА_2 , висловлювався в її сторону нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник-адвокат Фурсій С.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що постанова суду є незаконною, оскільки судом першої інстанції неповно були з`ясовані всі обставини справи.

Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній прямий умисел на спричинення страждань потерпілій, що є обов`язковим елементом суб`єктивної сторони інкримінованого правопорушення.

ОСОБА_1 своїми діями ніякої шкоди, ні психічному, ні фізичному здоров`ю потерпілої не завдавав.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 спільно з потерпілою не проживає та не пов`язаний спільним домашнім побутом, а відносини, що склалися між ними носять цивільно-правовий характер щодо участі ОСОБА_1 у вихованні своєї доньки.

Крім того, суд 1 інстанції при накладенні адміністративного стягнення не врахував те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується виключно позитивно по місцю проживання та роботи.

Заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вину не визнав та показав, що того дня між ним та потерпілою виник конфлікт, ініціатором якого була остання. Вчинення домашнього насильства відносно неї заперечив. Повідомив, що між ними вкотре виник конфлікт, зумовлений його участю у вихованні своєї дитини ОСОБА_3 . Додав, що на даний час сплатив майже всю суму заборгованості по аліментам, з колишньою цивільною дружиною порозумілися та знайшли спільну мову, спору щодо виховання доньки між ними нема.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 280 КУпАП орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1ст. 1 вищезазначеного Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Апеляційний суд зазначає, що для того щоб відрізнити насильство від конфлікту, необхідно звернути увагу на те, що насильство є результатом свідомих дій людини і характеризується такими основними ознаками: умисність; спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, економічних, чи пов`язаних з вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Насильство - це умисні дії однієї або кількох осіб, що спричиняють шкоду іншій особі, порушують права і свободи та відбуваються в умовах значної переваги сил тих, хто скоює ці дії, що унеможливлює самозахист особи, котра страждає від цих дій. Якщо у вказаних діях відсутня хоча б одна з наведених ознак, такі дії не є насильством.

Конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби. Під час конфлікту часто відсутні одна чи кілька вищеперерахованих ознак.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 18.05.2022 року ОСОБА_1 вчинив відносно своєї колишньої цивільної дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме: ображав нецензурною лайкою потерпілу та погрожував фізичною розправою, унаслідок чого могло бути завдано шкоди психічному здоров`ю останньої.

Показаннями потерпілої ОСОБА_2 , наданими суду 1 інстанції, окрім іншого встановлено, що протягом одного року вона з ОСОБА_1 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. У них народилася дочка, яка на даний час проживає з нею. Порядок участі батька у вихованні дитини не встановлювався. Разом з тим, у ОСОБА_1 мається заборгованість по сплаті аліментів, яка становить більше 64 000 грн. 18.05.2022 року ОСОБА_1 прийшов до неї додому та став запитувати навіщо вона подала на аліменти, вимагав забрати виконавчий лист, на що вона відмовилася це робити, після чого ОСОБА_1 почав її ображати та погрожувати. Крім того, у період спільного проживання ОСОБА_1 зареєстрував на її ім`я автомобіль, яким вона не користується. Вона просила ОСОБА_1 перереєструвати автомобіль на іншу особу, але останній відмовився.

Згідно інформації, яка міститься в матеріалах справи, та встановлена показаннями сторін, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є колишніми цивільними чоловіком і дружиною та які мають спільну дитину, існує спір щодо сплати аліментів та визначення порядку участі батька у вихованні дитини, що регулюється, зокрема, нормами СК України та ЦК України, та не може розцінюватися як насильство в сім`ї. На думку апеляційного суду, в даній конкретній ситуації мав місце конфлікт між подружжям.

Дослідивши матеріали справи, апеляційним судом не встановлено достеменних відомостей, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 домашнього насилля. Конфлікт, який виник між ним та ОСОБА_2 , носить обопільний характер. Стверджувати, що внаслідок сварки ОСОБА_2 постраждала чи зазнала шкоди, немає.

При цьому, образливі висловлювання в межах конфлікту, який склався між колишніми цивільними чоловіком і дружиною, за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди чи можливості її настання в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, не встановив всі фактичні обставини справи та всі обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому дійшов передчасного та помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Фурсія С.О. задовольнити.

Постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 02 червня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП скасувати, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко