Дата документу Справа № 332/4537/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 332/4537/21 Головуючий в 1 інстанції Яцун О.С.
Провадження №33/807/204/22 Доповідач в 2 інстанції Тютюник М.С.
Категорія ч. 4 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 лютого 2022 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Заводського районного суду м.Запоріжжя від 22 грудня 2021 року.

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2021 року постановою судді Заводського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.130 КУпАП.

Вперше із апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження захисник ОСОБА_1 адвокат Бабіч С.А. звернувся до суду 6 січня 2022 року.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 19 січня 2022 року в задоволенні клопотання адвоката Бабіч С.А. про поновлення строку апеляційного оскарження було відмовлено через відсутність об`єктивних поважних обставин пропуску такого строку (а.с. 44-45).

3 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження (а.с. 52-67).

В обґрунтування необхідності поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції, апелянт посилається на те, що він не був ознайомлений з повним текстом постанови, її копію не отримував, судом постанова не направлялася. При цьому, копію оскаржуваного рішення його адвокат отримав лише 6 січня 2022 р., тому з урахуванням первісної подачі апеляційної скарги захисником вважає пропущений строк з поважних причин.

Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши доводи клопотання апелянта та подані ним докази, приходжу до висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже, за вище наведеною нормою строк на подачу апеляційної скарги обчислюється не з моменту ознайомлення з постановою судді чи з моменту отримання її копії, а саме з моменту її винесення.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами розгляду вказаної справи 22 грудня 2021 року Заводським районним судом м.Запоріжжя винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.130 КУпАП.

При цьому, матеріали справи про адміністративне правопорушення засвідчують, що її розгляд 22 грудня 2021 року відбувався у присутності ОСОБА_1 , який висловлював власну позицію щодо складеного відносно нього протоколу та зазначив про визнання провини. Цього ж дня, ОСОБА_1 було оголошено постанову суду від 22 грудня 2021 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, що підтверджує розписка наявна в матеріалах справи (а.п.18).

Отже, сукупність обставин щодо своєчасної обізнаності про прийняте рішення засвідчують, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості оскаржити постанову у строки, передбачені ст. 294 КУпАП.

Доводи апелянта, що у зв`язку із святковими та вихідними днями він не мав можливості знайти адвоката, слід відхилити, оскільки ця обставина не перебуває у площині поважних, непереборних причин пропуску процесуального строку та не можуть слугувати підставою для поновлення пропущеного строку.

За таких обставин, з урахуванням чітко визначеного статтею 294 КУпАП порядку оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності документально обґрунтованих доказів, які б свідчили про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Наведена ініціатором відповідного клопотання причина пропуску строку на апеляційне оскарження не перебуває у площині поважних причин, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто такі, що не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції у строк, визначений законом і такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

Отже, наявність суттєвих перешкод у своєчасній реалізації ОСОБА_1 права на апеляційне оскарження судового рішення, строк якого згідно ст.294 КУпАП обчислюється з дня винесення постанови, ініціатором клопотання не наведені і апеляційним судом не встановлені, що у своїй сукупності засвідчує відсутність поважних причин пропуску строку на оскарження.

З урахуванням вказаного, а також того, що ОСОБА_1 не був позбавлений права оскаржити судове рішення у строки передбачені КУпАП, суд вважає за необхідне відмовити у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2021 р.

Оскільки у поновлені строку відмовлено, апеляційна скарга, у відповідності до вимог ст.294 КУпАП, повертається особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

відмовити ОСОБА_1 у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Заводського районного суду м.Запоріжжя від 22 грудня 2021 року, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник