23.12.2022 Єдиний унікальний номер 205/8371/22
Провадження № 3/205/3896/22
П О С Т А Н О В А

23 грудня 2022 року місто Дніпро

Суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Костромітіна О.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшли матеріали з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №545425 від 17.11.2022 року відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Встановлено, що 17.11.2022 року близько 11.50 години ОСОБА_1 , знаходячись на заправній станції ТОВ «Нафта Альянс Трейд», що знаходиться за адресою: м.Дніпро, вул.Миколи Хвильового, 47/1, де реалізував паливо не маючи всіх необхідних дозвільних документів, чим порушив порядок проваджень господарської діяльності.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , вину у вчиненні адміністративного правопорушенні не визнав, надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що 17.11.2022 року в першій половині дня до автозаправної станції за адресою: м.Дніпро, вул.Миколи Хвильового, 47, де він працює оператором ТОВ «Нафта Альянс Трейд», прибула невідома йому особа, яка представилась працівником поліції, та повідомила, що здійснює перевірку законності діяльності АЗС. Вказана особа вимагала від нього надати дозвільні документи, на підставі яких здійснюється діяльність АЗС. Я запропонував звернутися з офіційним запитом про надання дозвільних документів до керівництва підприємства, на якому він працює, оскільки він не є уповноваженою особою та не має у своєму володінні дозвільних документів підприємства. Однак працівник поліції відповів, що не буде робити цього, і повідомив про намір скласти протокол про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у нього як оператора АЗС дозвільних документів, переліку яких він йому не повідомив. Норми якого закону було порушено ним, працівником поліції йому також не повідомлено. Вважає, що у його діях відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, у тому числі, передбаченого ч. ст.164 КУпАП, крім того, він не може бути суб`єктом вказаного правопорушення. Просив провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.164 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за п.1 ст.247 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Суб`єкт правопорушення це деліктоздатна фізична або юридична особа, яка вчинила правопорушення.

Спеціальним суб`єктом є особа, яка може бути визнана суб`єктом конкретного адміністративного правопорушення, а відтак притягнута до адміністративної відповідальності за наявності у неї, крім ознак загального суб`єкта, певних додаткових ознак.

Частина 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до правової суті самих понять, визначених національним законодавством в сфері підприємницької діяльності, а саме ст.ст. 3, 42 Господарського Кодексу України, ст. 1 Закону України «Про ліцензування окремих видів господарської діяльності», правових позицій, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності», під господарською діяльністю слід розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, як правило з метою отримання прибутку (комерційна діяльність).

Підприємницька ж діяльність є одним звидів господарської діяльності, яка полягає в самостійній, систематичній, на власний ризик діяльності по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, однією з обов`язкових ознак підприємницької діяльності, як виду господарської діяльності, є систематичність її здійснення та отримання прибутку.

Систематичною вважається діяльність у разі, коли вона (в тому числі й продаж товарів, надання послуг) здійснюється неодноразово протягом певного періоду часу.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст.55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Таким чином, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП (в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії та дозвільних документів) може бути лише суб`єкт господарювання.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім того, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 39 рішення «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року, заява № 16347/02, п. 1 резолютивної частини рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року, заява № 17888/12), обґрунтовуючи їх, зокрема, характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатись від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

З письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності встановлено, що ОСОБА_1 працює у ТОВ «Нафта Альянс Трейд» на посаді оператора.

Як вбачається з доданої до протоколу виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом економічної діяльності Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафта Альянс Трейд» є роздрібна торгівля пальним.

Керівником товариства є ОСОБА_2 .

З огляду на викладене, ОСОБА_1 за своїм правовим статусом, як найманий працівник - оператор заправних станцій, не є суб`єктом інкримінованого йому правопорушення, адже він самостійно не здійснює господарську діяльність і не зареєстрований відповідно до закону як підприємець та не є керівником чи іншою посадовою особою суб`єкта господарювання, на нього не поширюються вимоги щодо отримання дозвільних документів на провадження господарської діяльності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, жодних доказів, відповідно до ст. 251 КУпАП, які вказують на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять, а відтак провадження відносно останнього підлягає закриттю на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.164 КУпАП, закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.О.Костромітіна