Яготинський районний суд Київської області
Cправа №: 382/1139/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2022 року суддя Яготинського районного суду Київської області Кисіль О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду Київської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 432698 від 13.09.2021 року та матеріали до нього про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП, в якому зазначено, 13 вересня 2021 року о 15 год. 45 хв. гр. ОСОБА_1 на автодорозі с. Ничипорівка с. Фарбоване Київської області керував автомобілем Mercedes Benz д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків у встановленому законом порядку.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся за місцем проживання та реєстрації, яке він зазначив під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, заяв чи клопотання на адресу суду від нього не надходило.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні Смірнов проти України (рішення від 08.11.2005 року у справі Смірнов проти України, заява № 36655/02), у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Також, у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення від 16 лютого 2017 року у справі Каракуця проти України ( Karakutsya v. Ukraine ), заява № 18986/06, § 71).

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 13 вересня 2021 року о 15 год. 45 хв. на автодорозі с. Ничипорівкас. Фарбоване Київської області керував автомобілем Mercedes Benz д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків у встановленому законом порядку.

Подія та склад адміністративного правопорушення та наявність вини у діях ОСОБА_1 доводяться поданими уповноваженим органом матеріалами, де міститься:

- протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 432698 від 13.09.2021 року, складений відносно ОСОБА_1 за порушення ч. 3 ст. 130 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 року № 1376, в якому зазначено, що особу ОСОБА_1 встановлено за допомогою бази «АРМОР» і ОСОБА_1 відмовився від отримання копії протоколу та підпису у присутності двох свідків, автомобіль Mercedes Benz д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_2 ;

- Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.09.2021 року;

- Пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які відібрані поліцейським Відділення № 2 Бориспільського районного управління поліції в Київській області Бойко О. В., з яких вбачається, що у ОСОБА_1 були ознаки сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів та від проходження огляду відмовився;

Наявними матеріалами підтверджується, що при складанні протоколу від 13.09.2021 року серії ДПР18 № 432668 особу ОСОБА_1 встановлено на підставі бази «АРМОР», повідомлено про те, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбудеться у Яготинському районному суді Київської області.

З Форми вивода (а.с. 15-17) вбачається, що ОСОБА_1 притягувався до адмінвідповідальності за ст. 130 КУпАП: 27.05.2021 року (за ч. 1), 27.09.2021 року та 21.09.2021 року (за ч. 2), 03.11.2021 року (за ч. 3).

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. ст. 8, 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року, суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням Правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, враховуючи пом`якшуючі та обтяжуючі обставини по даній справі, суд вважає призначити адміністративне стягнення у виді штрафу.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та не убачає, в розумінні ст. ст. 34, 35 наведеного Кодексу, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції ст. 130 указаного Кодексу, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Згідно ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується не відбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті, тобто до 10 років.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Підстав для конфіскації транспортного засобу не убачається, оскільки з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що транспортний засіб котрим керував ОСОБА_1 знаходиться у його приватній власності.

Керуючись ч. 3 ст. 130, ст. ст. 40-1, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та піддати штрафу на користь держави, стягнувши з нього 3 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень без позбавленням права керування транспортними засобами з врахуванням вимог ст. 30 КУпАП та без конфіскації транспортного засобу (отримувач коштів: ГУК у Київ.обл./м.Київ/21081300, , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA0010001, код класифікації бюджету 21081300).

Стягнути із ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. (отримувач коштів: ГУК у Київ.обл./Яготинська міс./22030101, , банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (ІВАN) UA 0010860, код класифікації бюджету 22030101, Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050); Відомча ознака: «00» без деталізації за відомчою ознакою).

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП і може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Суддя Кисіль О. А.