ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2022 Справа №607/17568/22 Провадження №3/607/8240/2022 м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., розглянувши матеріали справи, яка надійшла з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , непрацюючої,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2022 близько 02 год. 15 хв. неповнолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишила свою малолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без нагляду, чим ухилилася від виконання, передбачених ст.150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання своєї малолітньої доньки та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується даними наявної у матеріалах справи телефонограми, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, із заявою про відкладення розгляду справи не зверталася.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 , будучи достеменно обізнаною про дату, час та місце розгляду справи щодо неї, не повідомивши причин своєї неявки, в судове засідання не з`явилася, клопотань про відкладення розгляду справи не надала, беручи до уваги принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів.

При прийнятті рішення про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує положення ст.268 КУпАП, згідно яких адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.184 КУпАП адміністративна відповідальність за цією статтею настає в разі ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція частини першої ст.184 КУпАП є бланкетною нормою, та відсилає до положень законодавства, якими визначені обов`язки батьків щодо виховання дітей.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст.150 Сімейного кодексу України. Так, згідно ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини та фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №734747 від 01.12.2022, складеному у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, де викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 ; електронних рапортах інспекторів-чергових Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Гутман Є.П., Іваник Д.В. та Голик Т.В. від 25.11.2022, 26.11.2022 та 27.11.2022, з яких вбачається, що 25.11.2022 о 02 год. 14 хв. надійшло повідомлення від ОСОБА_3 , яка проживає у АДРЕСА_1 , про те, що її донька ОСОБА_1 залишила свою малолітню доньку ОСОБА_2 без нагляду; письмових поясненнях ОСОБА_3 від 25.11.2022, аналогічного змісту; письмових поясненнях ОСОБА_1 від 01.12.2022, згідно яких остання підтвердила обставини, наведені у складеному щодо неї протоколі; ксерокопії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14.10.2022, згідно якого ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому судом приймаються до уваги. На думку суду, такі докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

Таким чином, вважаю, що в матеріалах справи достатньо доказів, які підтверджують факт ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених ст.150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , що мало місце 25.11.2022 близько 02 год. 15 хв., тому її дії правильно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

При прийнятті рішення, суд також враховує і те, що ОСОБА_1 не скористалася своїм правом взяти участь в судовому засіданні та надати суду пояснення та/або заперечення щодо викладених у складеному щодо неї протоколі обставин.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно ст.17 КУпАП у справі не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності не закінчився.

Відповідно до ст.12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Згідно ч.1 ст.13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

За змістом ст.24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 як на момент вчинення адміністративного правопорушення, так і на момент розгляду даної справи перебуває у віці 17 років.

Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, дані про її особу, яка є неповнолітньою, ступінь вини, відсутність в матеріалах справи даних про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності раніше, вважаю, що за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП до ОСОБА_1 необхідно застосувати відповідно до ст.24-1 КУпАП захід впливу у виді попередження.

Такий захід буде справедливим і достатнім для виховання правопорушника та попередження вчинення ним подібних та інших адміністративних правопорушень.

Частиною 1 ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи, що до неповнолітньої ОСОБА_1 судом не застосовується адміністративне стягнення, а застосовується захід впливу, підстави для стягнення судового збору в даному випадку відсутні.

Керуючись ст.ст.13, 24-1, 245, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

На підставі ст.24-1 КУпАП застосувати до неповнолітньої ОСОБА_1 захід впливу у вигляді попередження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

CуддяІ. М. Царук