Провадження № 33/812/102/22 Категорія: ст. 124 КУпАП
Головуючий у першій інстанції Миронова О. В.
Доповідач апеляційного суду Ямкова О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої судді Ямкової О. О.

за участю:

секретаря Лівшенка О. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 8 червня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає у АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, з накладенням на нього штрафу в розмірі 850 гривен, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 20 лютого 2021 року о 23 годині 30 хвилині водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «SKODA SUPERB», номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вулиці Київській, 256Б міста Вознесенськ Миколаївської області і в порушення вимог пунктів 2.3.б та 12.1 Правил дорожнього руху України не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на освітлювальні ліхтарі та електроне цінове табло АЗС «Маркет ТОВ «Ойлгазтрейд», внаслідок чого завдав даним конструкціям та автомобілю механічні пошкодження.

ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення за санкцією цієї статті.

Не погодившись з такою постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, де просив скасувати постанову судді із закриттям провадження у справі за відсутністю його вини.

Зазначав, що адміністративне стягнення накладено з порушенням строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Вказував, що судом не враховані усі обставини справи, в тому числі підтвердження наявності пошкоджень ходової частини автомобіля, що призвело до ДТП за відсутності вини водія.

Справа розглянута за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника та представника потерпілого, у зв`язку з їх належним повідомленням та надходженням від адвоката Задери Ю. Ю. заяви про слухання справи за їх відсутністю.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу частково, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доведення тих чи інших обставин здійснюється на підставі статті 251 КУпАП за допомогою належних та допустимих доказів, якими є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який у відповідності до статті 251 КУпАП є доказом у справі, та з викликом особи, відносно якої цей протокол складено, у відповідності до вимог статті 277? КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що в обґрунтування висновків суддя, як на доказ вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вірно послалася на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №209302 від 21.02.2021 р., схему ДТП, письмові пояснення ОСОБА_1 , як єдиного учасника ДТП, та його очевидців, які надали письмові пояснення у якості свідків (а.с.1-7), а також на відеозапис та фото з місця події, безпосередньо відразу після ДТП (а.с.49).

Ці докази у сукупності досліджені суддею належним чином, та перевірені судом апеляційної інстанції. На підставі них встановлені обставини, які відповідають даним, що містяться у схемі ДТП, що надана у додатку до протоколу (а.с.2).

Так за поясненнями та схемою, складеною до протоколу, яка відповідає механізму ДТП, вбачається, що автомобіль, під керуванням ОСОБА_1 , який не впорався з керування, оскільки не обрав безпечну швидкість руху, знаходився на дорозі один та здійснив зіткнення з ліхтарем та електронним ціновим табло АЗС (а.с.1-7, 49).

Пояснень очевидців та водія ОСОБА_1 або відповідних позначок до схеми ДТП щодо участі в ДТП іншого вантажного автомобіля, який створив аварійну ситуацію та залишив місце пригоди, матеріали додані до протоколу не містять, навпаки, про ці обставини заявлено водієм ОСОБА_1 вже при розгляді справи в суді та отримання правової допомоги.

Тому усі пояснення з цього приводу, на переконання апеляційного суду, не лише не мають об`єктивного підтвердження, внаслідок чого не повинні були покладені в основу проведення будь-якої експертизи, та ще свідчать про бажання водія уникнути відповідальності за заподіяні збитки.

Не має значення і посилання водія на виявлення пошкоджень поверхні деяких частин ходової частини його автомобіля при проведенні на його замовлення експертного дослідження (а.с.20-32), оскільки: по-перше, ці висновки не підтвердженні при проведенні судової експертизи (а.с.70-75); по-друге, в них визначено, що навіть при пошкодженні цієї поверхні ходова частина автомобіля знаходилася в працездатному стані (а.с.28); в- третє, не має жодних доказів, що механізм та обставини ДТП є наслідком пошкоджень поверхні маточини та нижньої частини вертикального важеля підвіски з боку переднього лівого колеса (а.с.20-32, 70-75), внаслідок чого усі доводи за цих обставин апелянта ґрунтуються виключно на припущеннях. Крім того за положеннями ПДР України, в тому числі пункту 2.3а кожен водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, тобто обов`язок утримувати автомобіль в належному та справному стані покладається саме на водія, внаслідок чого не може бути підставою для виключення вини ОСОБА_1 у будь-якому ДТП за участю транспортного засобу, під його керуванням.

За такого судом вірно не взято до уваги усні пояснення ОСОБА_1 , його представника та викликаних ними до суду свідків щодо відсутності його вини у порушені ПДР України та самої події ДТП.

З огляду на наведене, при апеляційному перегляді даної справи не встановлена відсутність порушень Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_1 , а за такого припущення апелянта щодо утворення аварійної обстановки іншим водієм невідомого вантажного автомобіля або керування ним технічно несправним автомобілем, про що йому не могло бути відомо, не ґрунтується на законі.

Таким чином суддею суду першої інстанції ОСОБА_1 вірно визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

В той же час суддя не звернув увагу, що останнє слухання справи ним призначено з порушенням строків, визначених статтею 38 КУпАП, а тому при винесені ним постанови у цей день адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу накладено за спливом строків, визначених цією матеріальною нормою.

Тому є усі підстави для закриття провадження у справі відносно особи, яка визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, за закінченням строків накладення адміністративного стягнення, що передбачено як статтею 38 КУпАП, так і пунктом 7 частиною 1 статті 247 КУпАП, на що посилався апелянт.

Щодо іншого змісту апеляційної скарги, то вона не містить перелік обставин, які не були з`ясовані суддею першої інстанції та вплинули на невірне вирішення ним справи в частині встановлення вини, а її доводи не впливають на обґрунтовані висновки суду щодо наявності підстав для притягнення винної особи до адміністративної відповідальності.

За таких обставин прийняте суддею рішення про встановлення вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, є законним та не підлягає скасуванню, про що просить апелянт.

В той же час, з підстав, передбачених статтею 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати постанову судді в частині накладення адміністративного стягнення із закриттям провадження у справі в цій частині, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП стосовно накладення адміністративного стягнення.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Вознесенського районного суду Миколаївської області від 8 червня 2022 року в частині накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП скасувати, провадження у справі в цій частині закрити, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.

В іншій частині постанову судді Вознесенського районного суду Миколаївської області від 8 червня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, -залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча О. О. Ямкова