Справа № 477/888/22 Провадження № 3/477/745/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 р. м. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Полішко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, маючого на утриманні двох дітей, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ,

до адміністративної відповідальності за статтею 173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

12 жовтня 2022 року до суду з ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшла справа про адміністративне правопорушення №477/888/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

З огляду на протокол про адміністративне правопорушення від 22 вересня 2022 року, серії ВАБ, №750212, ОСОБА_1 у провину ставиться те, що 22 вересня 2022 року близько 16-00 години він, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , висловлювався грубою нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , безпідставно чіплявся, погрожував фізичною розправою, на зауваження не реагував, чим порушив громадський порядок.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за статтею 173 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, заперечував обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Суду пояснив, що є командиром ТРО с. Мішково-Погорілове Миколаївського району Миколаївської області. Того дня його дружина, яка працює завідувачем дитячого садка та яка займається видачою гуманітарної допомоги, і його знайомий ОСОБА_3 попросили його відвезти їх на адресу щоб вручити гуманітарну допомогу пенсіонерам, які за станом здоров`я не можуть самостійно її отримати. Вони учотирьох приїхали за адресою АДРЕСА_2 , за адресою яку вказав ОСОБА_3 . Він підійшов до хвіртки та декілька разів постукав рукою у верхню частину хвіртки. Після чого з будинку вийшов ОСОБА_2 , якого він знав наглядно. Той попросив зачекати хвилину і повернувся до будинку. Через хвилину він знову вийшов, тримаючи у руках телефон, і почав кричати, запитувати з якою метою вони сюди приїхали, вимагав показати документи, що посвідчують особу, звинувачував його дружину у крадіжці шкільних коштів та інше. Він показав своє посвідчення та у свою чергу попросив ОСОБА_2 надати документи або хоча би їх копії для того щоб вони могли віддати йому гуманітарну допомогу, яка адресована його сусіду. Але ОСОБА_2 не слухав його і продовжував кричати, після чого він відійшов у сторону, а його дружина продовжила спілкувалась із ОСОБА_2 .

Потім ОСОБА_2 почав телефонувати до поліції. Оскільки вони мали ще багато справ, то поїхали, сказавши, що коли поліція приїде, щоб ОСОБА_2 його повідомив і він приїде.

На адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою не висловлювався. Просив провадження щодо нього закрити через відсутність в його діях складу правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що проживає в с. Мішково-Погорілове Миколаївського району Миколаївської області, працює технічним директором у фірмі. 22 вересня 2022 року він разом з дітьми та батьками перебував за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 . Його батьки мають статус ВПО. На той час його сусід був у лікарні та попросив забрати його пайок.

Близько 16-00 години, він почув гучний стукіт у хвіртку, як потім виявив її було погнуто. Вийшовши він побачив, що приїхав ОСОБА_1 разом із жінкою та двома чоловіками. Повернувся до будинку, взяв телефон, для того щоб фіксувати та вийшов з будинку., Підтвердив, що ОСОБА_1 висловлювався на його адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та звільненням з роботи. Гуманітарну допомогу сусіда йому так і не віддали. Підтвердив, що документи сусіда пенсійне посвідчення він не мав та не пред`являв.

Після чого, побоюючись за життя та здоров`я батьків та дітей, оскільки сусіди виїхали у евакуацію, викликав працівників поліції, а ОСОБА_1 , почувши про це, поїхали з місця події, зіславшись на зайнятість.

Скаржився, що ОСОБА_1 , його дружина те підлеглі, виключили його з усіх груп мешканців села у соціальних мережах через його принципову позицію. Пояснив, що дружина ОСОБА_1 спочатку працювала у школі і збирала кошти на потреби класу, які не передала своєму наступнику. Йому особисто гроші повернули. Висловлював думку щодо махінацій з гуманітарною допомогою.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що 22 вересня 2022 року був вдома у сина ОСОБА_2 . Постукали у хвіртку, син вийшов на вулицю. Бачив, що до них прийшли троє чоловіків та одна жінка. Один з чоловіків почав кричати на сина, повідомив, що приїхав на «розборки», погрожував звільненням з роботи.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що 22 вересня 2022 року була вдома у сина ОСОБА_2 , Прибирала на кухні, стук у хвіртку не чула. Потім побачила, що син, її чоловік ОСОБА_4 та онуки побігли на вулицю. Вона також вийшла та побачила незнайомих людей. Причина їх приїзду їй не відома. Чула, як її сину погрожували фізичною розправою та звільненням з роботи.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що він є депутатом селищної ради і до його обов`язків належить доставка гуманітарної допомоги особам, які через стан здоров`я не можуть її отримати самостійно. 22 вересня 2022 року розвозив на авто гуманітарну допомогу Він поїхав на адресу у пров.Весняний та їхав за авто ОСОБА_2 , у якого згодом запитав, де знаходиться його сусід, якого не було вдома. На що ОСОБА_2 повідомив, що сусід знаходиться у лікарні. Після чого він роз`яснив ОСОБА_2 , що він може отримати гуманітарну допомогу для сусіда, але для цього необхідна копія пенсійного посвідчення того. На що ОСОБА_2 сказав, що він може приїхати після обіду, а до цього часу через мессенджер отримає копію документа сусіда. Після обіду він разом з ОСОБА_1 , його дружиною ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , продовжували розвозити гуманітарну допомогу по селу та заїхали до ОСОБА_2 , сподіваючись, що він вже отримав копію документа сусіда.

Проте ОСОБА_2 замість того щоб надати документ та отримати допомогу, почав кричати, вимагати у ОСОБА_1 документи, звинувачувати ОСОБА_6 , знімаючи це на телефон. Заперечував, що ОСОБА_1 погрожував ОСОБА_2 фізичною розправою та висловлювався на його адресу нецензурною лайкою. Потім ОСОБА_2 почав телефонувати до поліції. Оскільки вони мали ще багато справ, то поїхали.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що народився та проживає в с. Мішково-Погорілове Миколаївського району Миколаївської області. Разом з ОСОБА_1 , його дружиною ОСОБА_6 , ОСОБА_3 розвозив пайки односельцям. Був свідком сварки, вказав, що ОСОБА_2 ніхто не погрожував. ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою не висловлювався.

В судовому засіданні також були досліджені письмові матеріали справи, а саме: рапорт старшого інспектора чергового СРПП Вітовського ВП з огляду на який, на службу 102 22 вересня 2022 року близько 16-03 години надійшло повідомлення від заявника ОСОБА_2 про те, що 22 вересня 2022 року близько 16-02 години за адресою: АДРЕСА_2 відбувається конфлікт з працівниками ТРО. Начебто звинувачують заявника у наклепі; заяву потерпілого до відділу поліції №4 Миколаївського РУП ГУПН в Миколаївській області про прийняття заходів до громадянина ОСОБА_1 , який 22 вересня 2022 року о 16-30 годині приїхав до того до дому за адресою: АДРЕСА_2 погрожував фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою, ображав його гідність та мораль; письмові пояснення потерпілого, в яких вказав що до нього додому 22 вересня 2022 року близько 15-40 годин приїхали на автомобілі одна жінка та троє чоловіків, які представилися працівниками територіальної оборони. Один з працівників ОСОБА_1 почав на його адресу висловлюватися нецензурною лайкою, при цьому не пояснив суть їх візиту та питання до нього; аналогічні письмові пояснення надані свідком ОСОБА_5 ; та письмові пояснення ОСОБА_1 , які узгоджуються з наданими ним в судовому засіданні поясненнями.

Крім цього, в судовому засіданні було переглянуто відеозаписи, надані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , при цьому сторони заявили, що відеозапис відповідає реальним подіям.

З досліджених відеозаписів вбачається, що сварка відбувалась між ОСОБА_2 , до якого згодом приєдналась його мати ОСОБА_5 , з одного боку та жінкою Лежненка - Анастасією з другого боку. Ці особи гучно кричали та звинувачували один одного. В свою чергу ОСОБА_1 вів себе досить стримано. Погрози та висловлювання на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою на відео не зафіксовано. Дійсно ОСОБА_1 на вимогу ОСОБА_2 надав свої документи і попросив останнього також надати документи щоби вони могли віддати йому гуманітарну допомогу, проте ОСОБА_2 , з огляду на відео, таких документів не надав.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 252 КУпАП України визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією статті 173 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, яке полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Аналізуючи вищезазначене, та з огляду на відеозаписи, приходжу до висновку, що під час судового розгляду не знайшло свого підтвердження вчинення хуліганських дій ОСОБА_1 щодо ОСОБА_2 .

Матеріали справи не містять достатніх та переконливих доказів, що ОСОБА_1 погрожував ОСОБА_2 та висловлювався на його адресу нецензурною лайкою.

Суд критично сприймає показання ОСОБА_2 в судовому засіданні та його письмові пояснення, наявні у матеріалах справи, про те, що ОСОБА_1 погрожував фізичною розправою та висловлювався на його адресу нецензурною лайкою, оскільки це спростовується показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , поясненнями ОСОБА_1 та даними відеозаписів. Натомість суддя переконаний щодо існування неприязних відносин між учасниками події, що саме по собі виключає вчинення хуліганських дій щодо один одного.

Також суддя критично сприймає показання батьків ОСОБА_2 , оскільки вони є близькими родичами і крім того, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_5 брала активну участь у сварці, що відбувалась.

Згідно до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оскільки докази, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених диспозицією статті 173 КУпАП, суду не надані, приходжу до висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного порушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись статтями 247, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Жовтневий районний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Полішко