Справа № 562/4800/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2022 року Суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області Саган Л.В., розглянувши подання старшого інспектора Рівненського районного відділу № 2 філії ДУ "Центр пробації" у Рівненській області Рябущиця С.М., погоджене заступником начальника Рівненського районного відділу № 2 філії ДУ "Центр пробації" у Рівненській області Собіщанською А.С., про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 13 березня 2019 року, в зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, -

в с т а н о в и в:

Старший інспектор Рівненського районного відділу № 2 філії ДУ "Центр пробації" у Рівненській області Рябущиць С.М. за погодженням з заступником начальника Рівненського районного відділу №2 філії ДУ "Центр пробації" у Рівненській області Собіщанською А.С. звернувся до суду з поданням про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

В обгрунтування подання зазначає, що постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 13 березня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт строком 120 (сто двадцять) годин суспільно корисних робіт. Постанова суду стосовно ОСОБА_1 до Рівненського районного відділу № 2 філії ДУ "Центр пробації" у Рівненській області надійшла 08 квітня 2019 року і була прийнята до виконання. За час перебування на обліку порушник до органу пробації не з`явився. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2019 року ОСОБА_1 оголошено в розшук, місце його знаходження невідоме.

Просить суд вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт на підставі ст.80 КК України, застосувавши аналогію закону.

Представник Рівненського районного відділу №2 філії ДУ "Центр пробації" у Рівненській області Собіщанська А.С. у судовому засіданні подання підтримала, просить задовольнити.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Вислухавши представника органу пробації, дослідивши матеріали подання та особової справи № 03/2019, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 13 березня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 годин, постанова набрала законної сили 26 березня 2019 року та своєчасно була звернута до виконання.

Статтею 298 КУпАП встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з Кодексу про адміністративні правопорушення та інших законів України.

Згідно зі ст.304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Положеннями КУпАП передбачено, що орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, може припинити її виконання, при цьому звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення не передбачено.

В силу вимог ст.302 КУпАП за наявності обставин, зазначених у пунктах 5, 6 і 9 ст.247 цього Кодексу, орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання.

Так, відповідно до пунктів 5, 6 та 9 ст.247 КУпАП орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання, у разі: видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо застосування ст.80 КК України суд зазначає наступне.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України визначено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Згідно з ч.4 ст.3 КК України застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено.

За приписами ст.303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Постанова суду від 13 березня2019 року у справі № 562/4800/18 щодоОСОБА_1 є чинною, своєчасно звернута до виконання.

Під час виконання постанови можуть бути вирішені, зокрема, питання про відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення та припинення її виконання (ст.ст.301, 302 КУпАП).

Водночас норми КУпАП не передбачають звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, накладеного постановою суду, в зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Викладені у поданні доводи щодо неодноразового звернення органу пробації до суду з поданнями про вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови, які були повернуті судом для належного оформлення, не є правовою підставою для звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, оскільки в постановах Здолбунівського районного суду Рівненської області зазначалися підстави повернення такого, як відсутність прохальної частини подання, які органом пробації усунуті не були.

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2019 року ОСОБА_1 оголошено в розшук.

Положеннями ст.325-4 КУпАП передбачено, що у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, а у разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт - до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

Передбачені ст.325-4 КУпАП заходи органом пробації не вживалися.

Враховуючи, що норми КК України не підлягають застосуванню за аналогією (ч.4 ст.3 КК України), а діючим КУпАП, в межах якого і повинно вирішуватись вказане подання, не передбачено правової можливості звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, та з огляду на те, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання (ст.129-1 Конституції України, ст.298 КУпАП ) у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.7, 298, 304 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання старшого інспектора Рівненського районного відділу № 2 філії ДУ "Центр пробації" у Рівненській області Рябущиця С.М., погоджене заступником начальника Рівненського районного відділу № 2 філії ДУ "Центр пробації" у Рівненській області Собіщанською А.С., про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 13 березня 2019 року, в зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення відмовити.

Особову справу № 03/2019 щодо ОСОБА_1 , після набрання постановою законної сили, повернути Рівненському районному відділу № 2 філії ДУ "Центр пробації" у Рівненській області на виконання.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Здолбунівський районний суд Рівненської області.

Суддя