запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/314/22Головуючий у 1-й інстанції Дмитрюк О.В.
Єдиний унікальний №336/9658/21Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2022 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі захисника Косарєва В.А., діючого в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06 травня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 13.11.2021 року о 23 год. 10 хв. ОСОБА_1 біля будинку №26 по вул.Чарівній в м.Запоріжжі керував транспортним засобом «SKODA Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів). Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу «Алкотестер Драгер 6820» - результат позитивний, 0,71 проміле, тест № 1232. З результатами тесту ОСОБА_1 не погодився, проте до спеціального медичного закладу їхати відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивував тим, що відеозапис є недопустимим доказом, оскільки з нього неможливо встановити хронологію події, що відбувалась 13.11.2021 року, оскільки відеозапис здійснений на декілька засобів відеофіксації та є переривчастим.

Крім цього, ані Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, ані Інструкція про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затверджена наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 № 100, не визначає можливість здійснення відеофіксації на «боді-камеру». Однак, суд першої інстанції залишив поза увагою ці недоліки відеофіксації.

Також факт його відмови від проходження обстеження на стан перебування під впливом алкоголю, наркотичних речовин або інших препаратів в медичному закладі, не підтверджується поясненнями свідків. В протоколі в графі свідки зазначено лише про відеофіксацію. Проте, в силу вимог ч. 6 ст. 266 КУпАП факт відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я має фіксуватися поліцейським в присутності двох свідків, а не засобами відеофіксації.

Суддя першої інстанції у постанові зазначив про це, однак не встановив відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 188326 свідків і їх пояснень в матеріалах справи.

Крім того, його транспортний засіб працівниками полії було зупинено без законних на то підстав.

Результат тестування на пристрій «Alcotest Drager 6820» є недостовірним.

Заслухавши захисника Косарєва В.А., який в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується:

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №188326 від 13.11.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі у зв`язку з незгодою з результатами тесту, проведеному за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820» відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, від підпису, пояснень та отримання копії протоколу відмовився;

- роздруківкою результатів приладу "Drager", з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу "Alcotest Drager 6820", а результат тестування склав 0,71 ‰;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Alcotest Drager 6820» від 13.11.2021 року, за результатом якого встановлено позитивний результат з показником 0,71 ‰ алкоголю;

- направленням на огляд ОСОБА_1 до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 13.11.2021 року, у зв`язку з виявленням наступних ознак сп`яніння: порушення координації рухів, порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота;

- даними рапорту інспектора в2р2б3 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції Ткача Д.В., згідно якого о 23 год. 10 хв. за адресою: м.Запоріжжя, вул.Чарівна, біля будинку №26, було зупинено автомобіль «SKODA Superb», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 за порушення п.2.1 «ґ» ПДР України. Під час спілкування у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Alcotest Drager 6820». Тест №1232, результат позитивний - 0,71 ‰ алкоголю. Водій ОСОБА_1 з результатами тесту не погодився, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився.

У апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини мали місце.

Зокрема з відеозапису, долученого до матеріалів справи, встановлено, що після зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Alcotest Drager 6820», на що ОСОБА_1 надав свою згоду. Пройшовши такий огляд на місці зупинки ОСОБА_1 не був згодний з його результатами. При цьому співробітниками поліції ОСОБА_1 також було роз`яснено його право пройти огляд в закладі охорони здоров`я в разі незгоди з результатами огляду. Проте ОСОБА_1 бажання пройти огляд в медичному закладі не виявив.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП правопорушення при викладених в постанові суду обставинах.

Доводи апелянта про те, що результат тестування на пристрій «Alcotest Drager №6820» на місці зупинки викликає сумнів, апеляційний суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС/МОЗ від 09 листопада 2015 року №1452/735, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, у тому числі і Alcotest Drager №6820, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Згідно Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» №1324-VII від 05.06.2014 року міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1747 від 13.10.2016 року і становить 1 рік.

Всім вказаним вимогам Alcotest Drager №6820 відповідає, останню повірку зазначений технічний засіб пройшов 30.09.2021 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи роздруківка результатів приладу «Драгер», огляд ОСОБА_1 був проведений 13.11.2021 року, тобто в межах допустимого строку, міжповірочний інтервал складає 1 рік.

Отже, використання медичних виробів газоаналізатора Alcotest Drager №6820, є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що у свою чергу підтверджує вірність результатів вимірювання.

Доводи апелянта про те, що відеозапис, зафіксований нагрудною камерою поліцейського, є неналежним доказом, також безпідставні, оскільки застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, прямо передбачено статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію". Тому здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом.

Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України "Про Національну поліцію" (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.

Використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) передбачено ст. 40 Закону України "Про національну поліцію" та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них", затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100.

Доводи апелянта про те, що наданий відеозапис не є безперервним, жодним чином не спростовує висновків суду першої інстанції, оскільки ніким не спростовано та не заперечується того факту, що події, які зафіксовані на наданих фрагментах запису, відбувалися в дійсності.

Вказаний відеозапис узгоджується з іншими доказами в справі, вказаними вище.

Заперечуючи проти протоколу апелянт зазначив, що були відсутні свідки.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів. Під час такого огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Під час пропозиції поліцейського пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння був застосований технічний засіб відеозапису, а тому наявність свідків в даному випадку не є обов`язковим.

На цих підставах суд не приймає до уваги зазначені заперечення ОСОБА_1 та захисника Косарєва В.А.

Заперечуючи проти протоколу ОСОБА_1 зазначив, що відеозаписом не зафіксована процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак вказане заперечення не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

КУпАП не містить норми щодо обов`язкової відеофіксації процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення. Частиною 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису саме під час огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а не під час, в тому числі, і складання протоколу про адміністративне правопорушення.

На цих підставах суд не приймає до уваги зазначене заперечення.

Доводи апелянта з приводу того, що зупинка транспортного засобу була неправомірною є необґрунтованими і не заслуговують на увагу, бо питання поважності чи неповажності причин зупинки автомобіля поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, а відтак вирішення цього питання не може бути підставою для скасування постанови суду. Крім того, ОСОБА_1 не надано доказів встановлення незаконності дій працівників поліції і їх протиправної поведінки під час зупинки транспортного засобу, яка нібито мала місце 13.11.2021 року.

Крім того, поважними чи не поважними є причини зупинки транспортного засобу поліцейськими, це не є істотними порушеннями КУпАП і які можуть бути підставою для скасування постанови суду.

Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, бо вони також не є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

У зв`язку з наведеним, відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи або досліджені судом докази є недопустимими чи недостатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП та врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та всі обставини справи.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 в цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 336/9658/21