ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/657/22 Справа № 212/2125/22 Суддя у 1-й інстанції - Ваврушак Н.М. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

особи, яка притягується до адміністративної

відповідальності (в режимі відеоконференції) ОСОБА_1

захисника (в режимі відеоконференції) Чеботар С.О.

апеляційну скаргузахисника Залюбовського В.В. на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2022 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з судові витрати у сумі 496 грн. 20 коп.

Відповідно до встановлених судом обставин, ОСОБА_1 05 квітня 2022 року о 16 год. 50 хв. біля будинку № 15 по вул. Міжпланетній у Покровському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області керував транспортним засобом ВАЗ 2110, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується обстеженням за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 6820, тест №709, результат якого становив 1,04 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України.

З сукупності встановлених обставин та досліджених доказів суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2022 року скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх доводів вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог процесуального закону та порушення процедури проходження огляду.

Зазначає про те, що в порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , акт огляду ОСОБА_1 складений не був та відповідно не вручався ОСОБА_1 і не долучався до матеріалів справи. Також на вимогу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, не було надано сертифікату відповідності та свідоцтва про перевірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Вважає, що висновок щодо результатів огляду складено з порушенням вимог Інструкції, правопорушника не було ознайомлено в установленому порядку з його змістом, через що останній є недійсним доказом.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку ОСОБА_1 та захисника, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили постанову суду скасувати, а провадження щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, зауваживши зокрема, що суд першої інстанції не надав оцінки доводам ОСОБА_1 про те, що він транспортним засобом не керував, а стояв біля нього коли до місця подій під`їхали працівники поліції, а отже він не може вважатися водієм у розумінні ст. 130 КУпАП; вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Так, вимогами ст. 245 КупАП визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, зазначені вимоги закону судом першої інстанції не дотримані в повному обсязі, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за встановлення факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, який підтверджений належними доказами.

Нормою ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З наведеного вбачається, що недотримання порядку направлення та огляду особи на стан сп`яніння, визначеного Кабінетом Міністрів України, тягне недійсність такого огляду.

Відповідно до п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,

і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Аналогічні положення містить п.10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, в якому зазначено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Таким чином, складання акту огляду на стан сп`яніння є невід`ємною частиною встановленої Кабінетом Міністрів України процедури огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння і належним документом, що містить його результати.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів всупереч вказаним вимогам закону в матеріалах справи відсутній. Також нічим не спростовуються доводи особи, що притягується до відповідальності, про те, що такий акт не складався взагалі, та відповідно йому не вручався.

В рапорті співробітника поліції та додатковій інформації до нього дані про складання акту огляду на стан сп`яніння також відсутні (а.с. 5, 6).

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції на підставі ч. 6 ст. 266 КУпАП вважає результати огляду ОСОБА_1 недійсними як такі, що були отримані з порушенням вимог цієї статті.

Крім того, пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не містять відомостей про виявлені ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 , і про те, який саме порядок проходження огляду було останньому запропоновано (а.с.4,5).

Також надані матеріали справи не містять відеозапису, на якому було б зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, та обставин виявлення правопорушення і складання щодо даної особи протоколу, а отже у суду відсутні об`єктивні дані, необхідні перевірки доводів особи, яка притягується до відповідальності, та встановлення істини по справі.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а отже не мав статусу водія і не міг бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріалами справи не спростовуються з огляду на наступне.

Так, під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КупАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Судом першої інстанції не було враховано, що під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу, чого не було встановлено в діях ОСОБА_1 , оскільки матеріали справи та показання свідків не містять відомостей про те, що останнім були вчинені дії, пов`язані з приведенням транспортного засобу в рух відповідно до його призначення і технічних можливостей, а отже і про те, що останній мав статус водія і був суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З наданих матеріалів не вбачається, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, зокрема відсутні відомості про причину та обставини зупинки вказаного транспортного засобу, а рапорт поліцейського Ульченка В. (а.с. 5) містить відомості про те, що автомобіль ВАЗ 2110, д.н.з. НОМЕР_1 , було не зупинено, а виявлено, що узгоджується з доводами сторони захисту про те, що вказаний автомобіль стояв без руху і ОСОБА_1 ним не керував. Відеозапис події до матеріалів справи не долучений попри те, що у даному рапорті поліцейський вказує, що фіксація здійснювалася на нагрудний відеореєстратор № 475180.

Не містять відомостей про керування ОСОБА_1 транспортним засобом і письмові пояснення свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які згідно поясненням останнього, що іншими доказами не спростовуються, були залучені значно пізніше початку його спілкування з поліцейськими.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що сам по собі факт підписання ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, в якому він зазначив, що пояснення надасть у суді, не може бути доказом вини та не звільняє осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративну правопорушення, від обов`язку забезпечення такого рівня доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» у п. 43 вказав, що доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.

Суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 вищевказаним порушенням закону та фактичним обставинам не надав належної оцінки, через що прийшов до помилкового висновку про доведеність вини останнього та наявність складу адміністративного правопорушення, що йому інкримінується.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, приймаючи до уваги, що результати огляду ОСОБА_1 є недійсними з вищенаведених міркувань, а факт керування ним транспортним засобом матеріалами справи не підтверджується, апеляційний суд приходить до висновку, що винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, не доведена поза розумним сумнівом допустимими та достовірними доказами.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З урахуванням наведеного, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КупАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Залюбовського В.В. - задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця