ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

у справі про адміністративне правопорушення

06 липня 2022 р. м. Марганець

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Янжула О.С., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Марганець, громадянина України, не працюючого,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 ,-

за ч.1 ст. 187 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , перебуваючи під гласним адміннаглядом, 02.06.2022 року після 22.00 год. був відсутнім за місцем мешкання, чим порушив правила адміннагляду про, що працівниками поліції було складено протокол за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , перебуваючи під гласним адміннаглядом, 05.06.2022 року був відсутній після 22.00 год. за місцем мешкання, чим порушив правила адміннагляду про, що працівниками поліції було складено протокол за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП.

07.06.2022 року о 22.05 год. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи під адміністративним наглядом у ВП №1, був відсутнім за місцем мешкання: АДРЕСА_2 , тим самим порушив п. 2 ухвали Марганецького міського суду від 25.01.2022 про, що працівниками поліції було складено протокол за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП.

10.06.2022 року о 22.20 год. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи під адміністративним наглядом у ВП №1, був відсутнім за місцем мешкання: АДРЕСА_2 , тиим самим порушив п. 2 ухвали Марганецького міського суду від 25. 01.2022 року про, що працівниками поліції було складено протокол за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП.

В судовому засіданні особі, щодо якої складені адміністративні протоколи - ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. ст. 268, 271 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину визнав, у скоєному розкаюється, суду пояснив, що дані факти дійсно мали місце. Просить суд накласти на нього мінімальне адміністративне стягнення.

Вислухавши в судовому засіданні особу, щодо якої складено адміністративний протокол, вивчивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція частини першої статті 187 КУпАП передбачає нормативне правило наступного змісту: «адміністративна відповідальність настає за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме:1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста);

5) нереєстрація в органі Національної поліції".

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Санкція частини 1 статті 187 КУпАП передбачає накладення штрафу від трьох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даних правопорушень підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення: Серії ВАВ №316615 від 11.06.2022; Серії ВАВ №316614 від 11.06.2022 року; Серії ВАВ №316613 від 11.06.2022 року; Серії ВАВ №316616 від 11.06.2022 року; копією ухвали Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25 січня 2022 року про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_1 ; копією роз`яснення обмежень ОСОБА_1 , а також поясненнями самого правопорушника у судовому засіданні, відповідно до яких, він дійсно вчинив зазначені правопорушення за вищевикладених обставин.

Аналізуючи докази по справі, дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив

адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.187 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне

правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 визнано його щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про те, яке стягнення слід призначити ОСОБА_1 за вчинені ним правопорушення, враховую, що він у скоєному щиро розкаюється, вину визнав, всі обставини справи в їх сукупності вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

Згідно з Перехідними положеннями Податкового кодексу України (пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, для розрахунку розміру штрафу по призначеному покаранню суд за один неоподатковуваний мінімум доходів громадян приймає суму в розмірі 17 гривень.

Такої ж позиції дотримався Верховний Суд України під час винесення постанови від 01 жовтня 2015 року по справі №5-154кс15, що перебувала на розгляді судової палати у кримінальних справах цього суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 24, 33, ст. 40-1 , ч. 1 ст. 187, ч.1 ст.284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187 КУпАП та накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 ( сто сімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави в сумі 496 гривень 20 копійок.

Штраф повинен бути сплачений згідно зі ст.307 КУпАП протягом 15 днів від дня

вручення (отримання) постанови за справою про адміністративне правопорушення в установу банку.

Копія платіжного документу подається до суду.

Своєчасно не сплачений штраф буде примусово стягнутий із заробітної плати чи

іншого заробітку, пенсії або стипендії відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП в разі несвоєчасного сплачення штрафу і виконання постанови в примусовому порядку, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП , витрати на облік зазначеного правопорушення. Розмір витрат визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: О. С. Янжула