Справа № 592/3390/22
Провадження № 3/592/1151/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м.Суми

Ковпаківського районного суду м. Суми Бичков Ігор Геннадійович, за участю захисниці особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Максименко Елеонори Павлівни, розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми матеріали, які надійшли з відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який працює на посаді в. о. директора товариства з обмеженою відповідальністю Сумське обласне підприємство автомобільного транспорту , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 059804 ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за те, що 31.05.2022 року о 19 годині 20 хвилини в м. Суми по вул. Металургів він, як водій, керував транспортним засобом Skoda Superb Elegance, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці дорожньо-транспортної події за допомогою газоаналізатора Аlcotest Drager 6820 та прослідкувати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. п. 1) .

22.11.2022 року захисниця особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Максименко Елеонора Павлівна надала до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми письмові пояснення по справі, із змісту яких вбачається, що в Ковпаківському районному суді м. Суми знаходиться справа № 592/3390/22 щодо порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна за ч. 1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Ознайомившись з матеріалами справи та відео по справі вона вважає, що протокол було складено на особу, яка не керувала транспортним засобом, про що ОСОБА_1 неодноразово повідомляв співробітникам поліції. Згідно ч. 1 ст. 9 КпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Будь-яких доказів, які б підтверджували що саме громадянин ОСОБА_1 31.05.2022 року керував автомобілем і що його було зупинено співробітниками поліції матеріали справи не містять. Вона просить суд звернути увагу на пояснення водія ОСОБА_2 які містяться в матеріалах справи, який повідомляє про те, що водій ОСОБА_3 перебував у жовтій футболці. Жодна особа, яка перебуває на відео, не має одягу такого кольору. З відеозапису вбачається, що поліцейські прибули на місце після спливу проміжку часу та не здійснили необхідних дій для встановлення особи, яка керувала транспортним засобом Skoda. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості та підтвердження щодо особи, яка керувала автомобілем Skoda. Вона просить суд звернути увагу на відео № 3 на 03:43 хв, де поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд, не зважаючи на повідомлення про те, що він не керував транспортним засобом, та повідомили про те, що вони не встановлюють хто їхав за кермом, їх мета скласти протокол, а суд розбереться відео №5 на 13:00 хв. Також, вона просила суд при винесенні рішення по справі врахувати постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.08.2022 року у справі № 592/3391/22, де суд дійшов висновку про те, що: твердження пасажира ОСОБА_1 , як особи, яка користується транспортним засобом і перебуває в ньому, але не причетна до керування ним, та його захисниці адвоката Максименко Е. П. про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, заслуговують на увагу, оскільки не спростовуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, дослідивши усі докази по справі, прихожу до висновку про те, що ОСОБА_1 не порушував п/п б п. 2.3. , п. 16.11. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (із змінами і доповненнями), тобто він не вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, а відтак вважаю за необхідне закрити відносно нього провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП . Також під час судового розгляду було встановлено, що: ОСОБА_1 був пасажиром, а не водієм транспортного засобу Skoda Superb 1.8, , а тому він не вчиняв дорожньо-транспортної події, а, отже, і адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП . На підставі вищевикладеного, підставою звільнення від доказування є преюдиціальність обставин, існування або не існування якої встановлене судовим рішенням, що вступило в законну силу, у цивільній, господарській або адміністративній справі (ч. 5 ст. 82 ЦПК України) . Преюдиціальність це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акту, який вступив в законну силу. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Тобто, обставини встановлені рішенням суду не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті ж особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Преюдиціальність дає привілей стороні у справі повторно не доказувати такі факти для обґрунтування своїх позовних вимог, а іншій стороні не дає права спростовувати ці факти іншими засобами доказування. Ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу. Керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу. У п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті роз`яснено про те, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Згідно абз. 4 п. 27 згаданої постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено про те, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли водій почав рухатись. Так, 20.02.2019 року Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рамках справи № 404/4467/16-а зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення водія унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані. Таким чином, знаходження особи на місці дорожньо-транспортної події, відмова особи від проходження освідування в медичному закладі та на місці не є доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці дорожньо-транспортної події не доводить факт керування транспортним засобом. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення. З урахуванням вищевказаного, якщо в матеріалах адміністративної справи відсутні належні та допустимі докази керування транспортним засобом правопорушником , то це само по собі унеможливлює притягнення особи до відповідальності, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП. Вона просила закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. п. 23-27) .

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 пояснив про те, що 31.05.2022 року він не керував транспортним засобом Skoda Superb 1.8, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а був його пасажиром. В салоні їх було четверо. Водієм був його знайомий ОСОБА_4 . Сам він знаходився на задньому сидінні, зліва, за водієм. Він просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. п. 28) .

В судовому засіданні захисниця особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Максименко Елеонора Павлівна надала пояснення, аналогічні викладеним в її письмових поясненнях. Вона просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , пояснення його захисниці адвоката Максименко Елеонори Павлівни, дослідивши та перевіривши письмові докази справи, прихожу до наступного висновку.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходжу з наступного.

Згідно встановленим в судовому засіданні обставинам, будь-які докази, які б підтверджували керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння ОСОБА_1 , в інкримінований період, в матеріалах справи відсутні.

Крім того, постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.11.2020 року у справі № 592/3391/22, провадження № 3/592/1152/22 було закрито провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУПАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 16.08.2022 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/105571865) (а. п. 19-21) .

Наведене свідчить про те, що в даній ситуації застосовувати та оцінювати дії ОСОБА_1 неможливо та невірно, з огляду на те, що у вказаній ситуації неможливо достовірно встановити чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом, чи ні.

Верховний Суд в п. 39 своєї постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, провадження № К/9901/21241/18 зробив наступний висновок про те, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (http://reyestr.court.gov.ua/Review/90264746)

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) , що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Враховуючи вищевикладене, прихожу до висновку про те, що твердження ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, заслуговують на увагу, оскільки не спростовуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, дослідивши усі докази по справі, прихожу до висновку про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, а відтак вважаю за необхідне закрити відносно нього провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 130, 247, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 29.02.1996 року повернути ОСОБА_1 .

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.Г. Бичков