Провадження № 3/161/4934/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2022 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кирилюк В.Ф., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , працюючого лікарем,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 03 листопада 2022 року серії ААД №200195, ОСОБА_1 03 листопада 2022 року о 21 год. 50 хв. у м. Луцьку по вул. Липинського, 4, керувала автомобілем Opel Zafira, НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася. Такі дії кваліфіковані поліцейським як порушення п.2.5 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час розгляду справи у суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнала та пояснила, що напередодні в її сім`ї сталася побутова сварка в ході якої колишній чоловік її сестри погрожував підпалити автомобіль. У зв`язку з цим вона викликала поліцію. Після того як прибув наряд поліції, вона вирішила відігнати автомобіль на іншу сторону двора, де поставити його під камери. Під час цього була зупинена працівниками поліції, але вказує, що від огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлялася.

Таку позицію ОСОБА_1 підтримав присутній у судовому засіданні захисник адвокат Піддубний О.О., який просив суддю закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. Вказував на те, що ОСОБА_1 не пропонувалося пройти огляду у медичному закладі, а сама вона просила дати їй змогу договорити з адвокатом, що помилково було сприйнято поліцейським як відмова від проходження огляду на місці зупинки.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника, дослідивши письмові матеріали справи, зокрема наявний відеозапис події, суддя дійшов наступних висновків.

На переконання судді винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

1) протоколом про адміністративне правопорушення;

2) довідкою УПП у Волинській області про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія;

3) направленням на огляд;

4) письмовими поясненнями свідків;

5) рапортом поліцейського;

6) відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Суддя відхиляє доводи ОСОБА_1 та її захисника про те, що вона не відмовлялася пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки вказане спростовується змістом переглянутого суддею відеозапису події з місця зупинки транспортного засобу, з якого видно, що ОСОБА_1 на неодноразові пропозиції поліцейського, протягом довгого часу, відмовлялася пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, мотивуючи це спочатку тим, що вона не є водієм, потім тим, що вона лише переганяла автомобіль, а потім тим, що їй потрібно зателефонувати адвокату.

Неоднозначна поведінка ОСОБА_1 безпосередньо перед складанням адміністративних матеріалів, яка виражалася в тому, що вона не виконувала вказівок та пропозицій поліцейського про проходження огляду на місці зупинки з використанням приладу Drager, але одночасно просила «зачекати доки договорить з адвокатом», що супроводжувалося попередньою поведінкою ОСОБА_1 , яка категорично та неодноразово відмовлялася пройти огляд, суддя оцінює як намагання уникнути відповідальності встановленої законом та фактичну відмову пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Суддя також зауважує, що участь захисника у процедурі огляду водія на стан алкогольного сп`яніння не передбачається, як і проведення телефонних консультацій з приводу такого огляду, а тому поведінка ОСОБА_1 однозначно свідчила про небажання проходити огляд та намагання затягнути час.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не пропонувалося пройти огляд у медичному закладі суддя відхиляє, оскільки на відеозаписі видно, що поліцейський неодноразово пропонував пройти огляд не уточнюючи в який саме спосіб в медичному закладі чи на місці зупинки. На всі пропозиції ОСОБА_1 категорично відмовлялася.

До того ж, жодного бажання пройти огляд у медичному закладі ОСОБА_1 на місці зупинки, до складання адміністративних матеріалів, не виявляла, а вказала про це вже тоді, коли на неї був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Стосовно посилань сторони захисту на обставини побутового конфлікту, з участю ОСОБА_1 , який і став приводом для виклику наряду поліції, суддя зазначає, що ці обставини ніяким чином не виключають винуватість ОСОБА_1 у правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді відмови пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а також не свідчать про вчинення правопорушення у стані крайньої необхідності (ст.18 КУпАП), якої не було.

Сторона захисту не пояснила суду, яким чином відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що і притягується ОСОБА_1 до відповідальності, може бути вчинена в стані крайньої необхідності.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинила відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто, адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, суддя не вбачає.

Отже, враховуючи всі обставини справи про адміністративне правопорушення, особу правопорушника, суддя дійшов висновку, що на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід також стягнути судовий збір у сумі 496,20 грн. Відомостей про наявність у правопорушника пільг про сплаті судового збору, які передбачені п.п. 8, 9, 10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.

Керуючись ст.ст.40-1, 130, 283, 284, 304 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. На підставі ч.2 ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вищенаведений строк, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, що складає 34 000,00 грн.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк