Номер провадження 3/523/606/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2022 р. Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Бузовський В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській обл. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 16.10.2021 р. близько 21 год 45 хв. керував транспортним засобом «Honda» по вул.Червонослобідська біля буд.84 у м.Одеса без одягнутого шолома, через що був зупинений працівниками поліції. На пропозицію поліцейського проїхати на медичний огляд до лікаря нарколога, наданою українською мовою відповів, що нікуди не поїде. На підставі вищезазначеного поліцейськими було складено протокол серії ААБ № 135449 про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Після ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом та надання поліцейськими пояснень російською мовою, щодо змісту ч.1 ст.130 КУпАП, останній погодився проїхати з поліцейськими до медичного закладу для проведення експертизи, на що поліцейські відмовили.

ОСОБА_1 , у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що погано розуміє українську мову, про що повідомив працівників поліції та був в шоковому стані, тому, не зрозумівши питання поліцейського та наслідки своєї відповіді, спочатку відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Адвокат ОСОБА_1 Левченко Т.М. в судовому засіданні просила провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, підтримавши раніше подане клопотання про закриття провадження у повному обсязі.

ОСОБА_2 , яка була запрошена в якості свідка, пояснила, що 16.10.2021 року близько 21 год 23 хв вона разом з подругою проходила по АДРЕСА_2 та помітила знайомого їй ОСОБА_1 , який був зупинений працівниками поліції. Не назвавши свого прізвища, посаду, спеціальне звання та не пред`явивши службового посвідчення поліцейські спитали чому ОСОБА_1 їде без шолома, переконавшись що він в нього є почали обшукувати ОСОБА_1 та багажник його мопеда а потім запропонували ОСОБА_1 українською мовою проїхати до лікаря нарколога. ОСОБА_1 , в свою чергу, був дуже знервований та не розумів з якою метою йому кудись їхати. Почувши їх діалог та зрозумівши в чому підозрюють ОСОБА_1 , повідомила працівникам поліції, що знає ОСОБА_1 з 2007 року і що він не приймає наркотичних речовин. На питання поліцейського «Чи він завжди такий веселий?» відповіла, що це його нормальна поведінка, маючи на увазі, що ніяких ознак наркотичного сп`яніння у нього немає.

З метою перевірки фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, судом в процесі розгляду справи до судового засідання викликались інспектор взводу № 7 роти № 1 батальйону УПП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Багацького Віталія Олеговича та інспектор взводу №8 роти №1 батальйону УПП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Гринька Романа Юрійовича, які склали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , проте вони до суду не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, з будь-якими клопотаннями до суду не звертались.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його представника та свідка, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення (а.с.2), інформацію з порталу Національної поліції, що ОСОБА_1 не притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1), направлення від 16.10.2021 року на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.3) та відеозапис (а.с.4), суддя вважає, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, виходячи з наступного.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 р., № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ст. 280 КпАП України передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247,280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 , останній керував транспортним засобом «Honda» по вул.Червонослобідська біля буд.84 у м.Одеса з явними ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, неприродня блідість, зіниці очей не реагують на світло), на вимогу працівника патрульної поліції від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду для визначення стану сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р., № 1306. (а.с.2)

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , наданих ним у суді, вбачається, що спочатку він відмовився від проходження медичного огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння, адже він не зрозумів питання та наслідки своєї відмови через погане володіння українською мовою, про що повідомляв поліцейських. Також, він не зрозумів чому для проходження огляду на стан сп`яніння йому потрібно кудись їхати, а пояснень російською мовою поліцейські до моменту ознайомлення з протоколом йому не надавали. Зрозумівши в чому його підозрюють і в зв`язку з чим на нього був складений протокол ОСОБА_1 погодився та ініціював проїздку до лікаря нарколога, однак поліцейські йому відмовили, посилаючись на те, що його відмова зафіксована на відео. Також вказав, що тремтіння пальців рук та неприродня блідість, які працівниками поліції були ідентифіковані як ознаки наркотично сп`яніння, насправді були викликані хвилюванням.

Відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06 листопада 2015 року, якими встановлено, що у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача, який призначається органом в провадженні якого перебуває справа.

Згідно з правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності(ст.268 КУпАП), така особа має право користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод особа, яка притягається до відповідальності повинна бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Під час дослідження судом відеозапису який долучений співробітниками патрульної поліції до матеріалів справи, суддею встановлено, що ОСОБА_1 повідомляв працівників поліції, що погано розуміє українську мову, однак протокол про адміністративне правопорушення складався без участі перекладача.

Системний аналіз положень статті 266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року та диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП дає підстави стверджувати про те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у виді відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння виникають після встановлення поліцейським факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції/вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння у порядку та способами, що передбачені зазначеними вище нормативними документами, та відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, яка не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що він був згоден пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, після ознайомлення з протоколом та поясненнями наданими працівниками поліції російською мовою про зміст ч.1 ст.130 КУпАП, знайшли своє підтвердження у відеозаписі, який був долучений до матеріалів справи, а отже відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не може вважатися однозначною, та такою, що не викликає сумнівів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

В рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року, ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Так, в рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Враховуючи вищевикладене, адміністративна справа у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю, так як у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 249, 251-252, 284, 289 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: