КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/1472/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 29 квітня 2022 року,

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої керівником у ТНК "Консалтінг", -

встановив:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №252833 від 02 грудня 2021 року, ОСОБА_1 02 грудня 2021 року о 17 годині 28 хвилин, керуючи автомобілем Honda Accord, номерний знак НОМЕР_1 , в м.Києві по вулиці Жуковського при виїзді на регульоване перехрестя з вул.Васильківська не надала перевагу в русі автомобілю DAF CF85/480 д.н.з. НОМЕР_2 , що завершував рух через перехрестя та скоїла з ним зіткнення, в результаті ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. Порушила вимоги пункту 16.5, 2.3 б) ПДР України.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 29 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

Зазначає, що суд першої інстанції фактично визнав ОСОБА_1 винною в порушенні іншого пункту ПДР України, за яким протокол про адміністративне правопорушення не складався, тим самим вийшовши за межі компетенції суду.

Вказує, що у протоколі зазначено про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, в той час як суд визнав винною ОСОБА_1 за "неіснуючою" частиною 1 статті 124 КУпАП. Вказує, що оскільки протокол складено про порушення статті 124 КУпАП, суд не мав права визнавати винною за частиною 1 статті 124 КУпАП.

Вказує, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги висновок експерта, що міститься в матеріалах справи. Матеріали справи про адміністративне правопорушення не доводять вини ОСОБА_1 , а тому будь які сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 29.04.2022 року в частині визнання винною ОСОБА_1 , провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Просить поновити строк на оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва, зазначивши, що постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 29.04.2022 року отримано лише 12.05.2022 року.

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як убачається з матеріалів справи захисник ОСОБА_1. отримав копію оскаржуваної постанови 12 травня 2022 року. Вказана обставина підтверджується даними розписки, що міститься в матеріалах справи (а.с.29).

Згідно даних штампу вхідної кореспонденції убачається, що апеляційну скаргу подано до суду 17 травня 2022 року, тобто в межах 10 днів з дня отримання копії постанови. З огляду на наведене, апеляційний суд уважає можливим визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та з метою забезпечення доступу до правосуддя поновити строк на подання апеляційної скарги.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та адвокат Андрушко І.П. доводи апеляційної скарги підтримали.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, що, керуючи автомобілемHonda Accord, д.н.з НОМЕР_1 , стояла на перехресті вул. Жуковського з вул. Васильківською та чекала зеленого сигналу для повороту праворуч на вул. Васильківську. Попереду на світлофорі також стояв автомобіль РЕНО Дастер. Після того, як загорівся зелений сигнал світлофору автомобілі з вул. Жуковського почали рухатись та повертати праворуч на вул. Васильківську, при цьому, автомобілі, які рухались по вул. Васильківській зупинились та почали пропускати автомобілі, які почали рух з вул. Жуковського, та пішоходів, які в цей час почали перехід вул. Васильківської на зелений сигнал світлофору. В цей час автомобіль DAF CF85/480 д.н.з. НОМЕР_2 стояв перед перехрестям на червоний сигнал світлофору. Водій автомобіля DAFбачив, що попутній та зустрічний транспорт на вул. Васильківській зупинився, бачив, що пішоходи розпочали рух. Коли автомобіль РЕНО Дастер та автомобіль ОСОБА_1 на зелений сигнал світлофору повертали на вул. Васильківську, автомобіль DAF також почав рух (на червоний сигнал світлофору), при цьому, попутні з ним автомобілі рух не починали. Зазначає, що автомобіль DAF не міг завершувати рух через перехрестя, оскільки в такому випадку ні автомобіль РЕНО, ні автомобіль ОСОБА_2 не мали б можливості в`їхати на перехрестя.

Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 251 КУпАП не встановлює переваг одних доказів над іншими. Докази можуть доповнювати один одного або спростовувати.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до пункту 2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі

Відповідно до пункту 16.5 ПДР України:

у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Статтею 256 КУпАП визначено наступне:

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Зі змісту протоколу убачається, що він складений відносно ОСОБА_1 , у суті адміністративного правопорушення також вказаного про його вчинення ОСОБА_1 . Протокол надано для ознайомлення ОСОБА_1 .

З даних пояснень ОСОБА_1 наданих після ДТП убачається, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем НОМЕР_1 , зупинилась на вулиці Жуковського перехрестя з вулиці Васильківської на світлофорі та чекала зеленого світла повороту праворуч на вулицю Васильківську. Перед ОСОБА_1 на світлофорі також зупинився автомобіль Renault Duster. Після того як загорівся зелений сигнал світлофору, автомобілі з вулиці Жуковського почали рухатись та повертати на вулицю Васильківську. При цьому, автомобілі, які рухалися по вулиці Васильківській, зупинились та почали пропускати автомобілі, які рухались з вулиці Жуковського, а тому числі і авто ОСОБА_1 , та пішоходів, які в цей час почали переходити вул. Васильківську на зелений сигнал світлофору. Автомобіль, який завдав пошкодження транспортному засобу ОСОБА_1 , стояв перед перехрестям на червоний сигнал світлофору. Водій цього автомобіля бачив, що попутній та зустрічний транспорт на вулиці Васильківській зупинився, бачив, що пішоходам загорівся зелений сигнал світлофору та вони почали переходити перехрестя. Коли автомобіль ОСОБА_1 на зелений сигнал світлофору, вже повернув на вулицю Васильківську, бетонозмішувач DAF також почав рухатись, при цьому попутні авто з бетонозмішувачем DAF продовжували стояти на місці. ОСОБА_1 уважає, що не порушила правил дорожнього руху, оскільки рухалась на зелений сигнал світлофору, а бетонозмішувач стояв на перехресті на червоний сигнал світлофору. Зауважила, що бетонозмішувач стояв, та почав рухатись фактично з автомобілями, які виїжджали з вулиці Жуковського. Автомобіль ОСОБА_1 зазнав значних пошкоджень в передню ліву частину, чим було завдано матеріальні збитки (а.с.3).

З даних пояснень іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_3 , убачається, що останній, керуючи автомобілем DAF д.н.з. НОМЕР_2 по вулиці Велика Васильківська, потрапив у ДТП на перехресті з вулицею В.Жуковського. Проїжджаючи перехрестя на зелене світло внаслідок затору ОСОБА_3 не закінчив повністю маневр. Коли автомобілі, які були попереду почали рух, ОСОБА_3 пропустив Renault Duster, який рухався з правої смуги і тільки почав рух, коли почув звук і одразу нажав на гальма. Внаслідок ДТП автомобіль зазнав механічних пошкоджень.

З даних схеми місця ДТП убачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася 02 грудня 2021 року о 18 годині 34 хвилини на перехресті вулиці Васильківській та вулиці В.Жуковського. З даних схеми також убачається,. що автомобіль Honda Accord отримав наступні пошкодження транспортного засобу переднє ліве крило, передній бампер, передня ліва фара, система воздухозабору, кондиціювання, передні ліві габаритні вогні, переднє ліве колесо. В пошкодженнях транспортного засобу DAF зазначено права сходинка (а.с.2-3).

Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення мають достатньо узгоджених між собою доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 .

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно пункту 1.10 ПДР України перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Відповідно до пункту 16.1 ПДР України перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють.

З даних схеми убачається, що на перехресті вулиць В.Васильківська та В.Жуковського встановлені світлофори, а тому дане перехрестя є регульованим.

Відповідно до пункту 16.5 ПДР України у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Суд критично відноситься до пояснень водія ОСОБА_2 , в яких вона зазначає про те, що автомобіль «DAF» почав виїзд на перехрестя, коли для напрямку її руху увімкнувся зелений сигнал світлофора і вона вже повернула праворуч на вул.Васильківську, оскільки її пояснення в цій частині спростовуються наявними в справі доказами.

Так, згідно схеми ДТП, яка була складена працівником патрульної поліції і яка не оспорюється водієм ОСОБА_1 , ширина проїжджої частини вул.Жуковського становить 10 метрів. Світлофор, який регулював рух для автомобіля DAF по вул.Васильківській, знаходиться на відстані від межі перехрестя з вул.Жуковського. За таких умов, в разі початку руху і виїзду автомобіля DAF на перехрестя в момент виконання повороту автомобілем Хонда, яким керувала водій ОСОБА_1 , автомобіль DAF до моменту зіткнення мав би подолати відстань значно більшу, ніж відстань, яку згідно пояснень ОСОБА_1 мав би подолати до моменту зіткнення автомобіль Хонда, яким вона керувала, що є неможливим з технічної точки зору. Разом з тим, відомості, які містяться в схемі ДТП, узгоджуються з поясненнями водія автомобіля DAF ОСОБА_3 , в яких він зазначає про те, що в момент увімкнення зеленого сигналу для напрямку руху автомобілів по вул.Жуковського, автомобіль DAF, яким він керував, вже знаходився на перехресті.

За таких умов, водій ОСОБА_1 після увімкнення зеленого сигналу світлофора для напрямку її руху і початку руху серед іншого мала керуватися вимогами п.16.5 ПДР України, згідно якого у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід. Невиконання вимог цього пункту правил ПДР України, на переконання суду, перебуває в причинному зв`язку з виникненням аварійної дорожньої ситуації, зіткненням і механічним пошкодженням автомобіля DAF, д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував водій ОСОБА_3 , та автомобіля Хонда, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала водій ОСОБА_1 . За таких умов, в діях водія ОСОБА_1 убачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Суд не приймає до уваги висновок експерта № ВЕД-74/2021 від 28 грудня 2021 року за результатами проведення автотехнічного дослідження, оскільки при проведенні експертних досліджень експертом не було проведено аналізу та не було дано оцінки поясненням водія ОСОБА_1 на предмет їх технічної спроможності. Крім того, в дослідницькій частині висновку експерт при проведення досліджень виходив з того що, на момент увімкнення зеленого сигналу світлофора для напрямку руху водія ОСОБА_1 , автомобіль DAF, яким керував водій ОСОБА_3 , знаходився на перехресті. При цьому, експертом не було надано технічної оцінки дій водія ОСОБА_1 на предмет виконання вимог п.16.5 ПДР України.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції фактично визнав ОСОБА_1 винною в порушенні іншого пункту ПДР України, за яким протокол про адміністративне правопорушення не складався, відхиляються апеляційним судом, оскільки таких даних постанова суду не містить.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про помилкове зазначення в резолютивній частині постанови суду посилання на частину 1 статті 124 КУпАП, відтак із резолютивної частини постанови слід виключити посилання на частину 1 статті 124 КУпАП, вказавши про визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Керуючись статтями 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 29 квітня 2022 року.

Апеляційну ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 29 квітня 2022 року змінити, виключити із резолютивної частини посилання на частину 1 статті 124 КУпАП, вказавши про визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

В іншій частині постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 29 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Поліщук