КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2022 року

м. Київ

справа №357/12700/21

провадження № 33/824/979/2021

Київський апеляційний суд у складі судді Кравець В.А.

за участю адвоката особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Сови Віталія Анатолійовича

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 - Сови Віталія Анатолійовича

на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2022 року у складі судді Клепи Т.В.,

якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Судом установлено, що 03 жовтня 2021 року о 16:02 год. на 78 км автодороги М-05 зі сполученням Київ-Одеса водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_1 - Сова В.А. 24 січня 2022 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає зазначену постанову незаконною та необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події.

Зазначає, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі, він відмовився проїхати до того медичного закладу, який запропонував працівник поліції, а саме до Ставищенської ЦРЛ, замість КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №4».

Зауважує, що на відеозаписі, долученому до матеріалів справи, зафіксовано, що направлення на огляд заповнювалося пізніше, ніж це зазначено у протоколі, та не було вручено ОСОБА_1 ; після того, як протокол було підписано свідками, в нього вносилися записи працівником поліції.

На переконання апелянта, підписи свідків в протоколі про адміністративне правопорушення, у поясненнях та в акті огляду на стан наркотичного сп`яніння відрізняються, що вказує на те, що вони виконані різними особами. Акт огляду на стан сп`яніння не підписаний працівником поліції, який його склав.

Адвокат ОСОБА_1 - Сова В.А. у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у скарзі.

Вислухавши пояснення адвоката ОСОБА_1 - Сови В.А., дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №520315 від 03 жовтня 2021 року вбачається, що водій ОСОБА_1 03 жовтня 2021 року о 16 год. 02 хв. на 78 км автодороги М-05 зі сполученням Київ-Одеса керував транспортним засобом «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено, що Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 9 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно з п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, із аналізу із зазначених вище норм вбачається, що огляд на стан наркотичного сп`яніння здійснюється лише у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, куди поліцейський забезпечує доставку особи, яка має ознаки наркотичного сп`яніння.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №520315 від 03 жовтня 2021 року; рапорту поліцейського; письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (кожного окремо) про те, що вони були свідками того, як водій ОСОБА_1 у їх присутності відмовився проходити огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким водія ОСОБА_1 направлено до Ставищанської ЦРЛ; повідомлення з КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №4» від 05 травня 2021 року №642 про те, що медичні огляди водіїв на стан наркотичного сп`яніння не проводиться у зв`язку із відсутністю належного лабораторного обладнання; відеозаписом з нагрудної камери; розпискою ОСОБА_4 про те, що вона зобов`язується доставити автомобіль за вказаною у розписці адресою, а водія не допускати до керування ним.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

При цьому, протокол не містить будь-яких пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди з його змістом, як і не містить жодних заперечень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення. Даних про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції матеріали справи також не містять.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу.

Відповідно до вимог вказаної статті у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені, зокрема: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за № 1496/27941 (далі - Інструкція №1376).

Зокрема, розділом ІІ вказаної Інструкції №1376 визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, форму якого затверджено відповідним додатком, складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом із проставленням серії та номера, в якому не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкції №1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності.

Таким чином, доводи апелянта, що до протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції вносилися дані після його підписання свідками не мають суттєвого значення та не є підставою для визнання протоколу неналежним доказом у справі, оскільки особа, відносно якої складено протокол та після підпису якої вносити додаткові записи до протоколу заборонено, від підпису відмовився. Працівником поліції в присутності ОСОБА_1 було додатково внесено до протоколу дані щодо дати його народження та місця проживання, що було зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського. При цьому жодних заперечень від ОСОБА_1 під час внесення таких відомостей до протоколу не надійшло, натомість останній особисто назвав дату свого народження та місце проживання.

На підставі викладеного, апеляційний суд доходить висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №520315 від 03 жовтня 2021 року відповідає вимогам, установленим статтею 256 КУпАП та Інструкції №1376, є належним, допустимим та достовірним доказом у справі, який сумніву в суду не викликає.

Також судом першої інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної камери працівника поліції та встановлено, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 за порушення правил дорожнього руху. Під час спілкування з водієм у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, що відповідають п. 4 Розділу І Інструкції, які зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкірного покриву обличчя, у зв`язку з чим йому у встановленому законом порядку було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків. ОСОБА_1 у присутності свідків відмовився від проведення огляду в медичному закладі, тому поліцейським відповідно до вимог п. 8 Порядку складено протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначено ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Водія відсторонено від керування транспортним засобом, шляхом передачі права керування автомобілем іншому водію.

Отже, відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі належним чином зафіксована працівниками поліції на нагрудну відеокамеру, підтверджується поясненнями двох свідків, матеріалами відеозапису та відібраними поясненнями, долученими до матеріалів справи, що відповідає вимогам частини другої статті 266 КУпАП.

Підстави вважати вказаний відеозапис недопустимим доказом у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на ньому зафіксовані усі процесуальні дії, які мав вчинити поліцейський при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, відмова водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку є самостійною підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, місцевим судом вірно зауважено, що з вказаного відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога взагалі та з даного приводу не заявляв будь-яких клопотань та не висловлював заперечень.

Окрім того, як убачається з матеріалів справи, медичні огляди водіїв на стан наркотичного сп`яніння не проводиться КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №4», як найближчим медичним закладом, у зв`язку з відсутністю належного лабораторного обладнання (а.с. 9), зважаючи на що поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти такий огляд у Ставищанській ЦРЛ або у м. Київ, на що останній відмовився.

Отже, доводи апеляційної скарги, що працівником поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі є безпідставними.

Посилання захисника на те, що поліцейський не видавав копію направлення на проходження огляду в медичному закладі не ґрунтується на вимогах закону, оскільки направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння складається поліцейським у разі, коли останній погоджується на проходження такого огляду в медичному закладі. Вказане направлення оформляється в одному примірнику та пред`являється поліцейським в медичному закладі, у разі доставки водія, а не самому водію. В даному випадку ОСОБА_1 відмовився на проходження огляду в медичному закладі, а тому підстав для оформлення направлення у поліцейського не було.

Доводи адвоката Кавуненка В.В. щодо різниці у часі оформлення направлення на проходження огляду на стан сп`яніння та на відеозаписі не спростовує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, про що обгрунтовано зазначено судом першої інстанції.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважає необґрунтованими та безпідставними доводи захисника Кавуненка В.В. та розцінює такі дії як намагання уникнути відповідальності за вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги зводяться до власного тлумачення адвокатом ОСОБА_1 - Совою В.А. норм закону та до незгоди з висновками і рішенням суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, вищезазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

При з`ясуванні обставин щодо накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП на ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції враховує, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння є грубим і досить поширеним правопорушенням, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , а також підстав для передачі адміністративних матеріалів відносно нього на розгляд громадській організації, трудовому колективу не встановив.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції вимог закону при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 , до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення.

Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.

Керуючись статтями 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 - Сови Віталія Анатолійовича- залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено «21» лютого 2022 року.

Суддя В.А. Кравець