ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 688/706/22

Провадження № 33/4820/315/22

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря Мартиненка В.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу захисника Сахнюка Олександра Володимировича на постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 квітня 2022 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Шепетівського міськрайонного суду від 20 квітня 2022 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 496,20 грн.

За постановою суду, 24 березня 2022 року о 20.22 год. ОСОБА_1 на автодорозі Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів керував автомобілем марки «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода) та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Сахнюк О.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Шепетівського міськрайонного суду від 20 квітня 2022 року та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Свої вимоги аргументує тим, що постанова суду є незаконною, оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права.

Вказує, що процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності має відбуватися за процедурою переслідування за вчинення кримінального правопорушення з дотриманням гарантій, притаманних кримінальному провадженню.

ОСОБА_1 не було повідомлено про причину зупинки.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем, перебуває на посаді водія, який керує великогабаритними транспортними засобами (виконує службові обов`язки пов`язані із доставкою певних вантажів для ЗСУ), позбавлення його права керування транспортними засобами приведе до виведення із бойового строю відповідного фахівця, оскільки керувати великогабаритною військовою технікою, не кожен зможе, для цього необхідний досвід.

Крім того, зазначає захисник і про те, що в зв`язку з тим, що на території України введений військовий стан, правопорушенням будь-якої шкоди не завдано, виконання ОСОБА_1 службових обов`язків безпосередньо пов`язане з правом керування, є підстави для звільнення його підзахисного від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Вказує, апелянт і про те, що клопотав в суді першої інстанції і про повернення ОСОБА_1 , незаконно, тимчасово затриманого транспортного засобу та технічний паспорт на вказаний автомобіль, проте суд це питання не вирішив.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при наведених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи, ґрунтується на наявних у ній доказах.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом були в повній мірі з`ясовані всі обставини, які відповідно до положень ст.280 КУпАП підлягають з`ясуванню, а також були досліджені надані докази та оцінені судом у відповідності до вимог ст.252 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №302625 від 24.03.2022, що у вказаний день 24 березня 2022 року о 20 год. 22 хв. ОСОБА_1 на автодорозі Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів керував автомобілем марки «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода) та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №302625, у якому викладені обставини вчиненого правопорушення (а.с.1);

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 24.03.2022, згідно якого тимчасово затримано транспортний засіб Ауді А6 НОМЕР_1 , належний ТОВ «Авентус Лізинг» м. Київ (а.с.6);

- наявним в матеріалах справи відеозаписом події адміністративного правопорушення, з якого видно, що огляд /відмова від проходження огляду/ на стан алкогольного сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735.

Так з відеозапису видно, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції. У зв`язку з виявленням працівниками поліції у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі. ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився.

Давши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст.252 КУпАП, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення за вчинене правопорушення на ОСОБА_1 місцевим судом накладене відповідно до правил, передбачених ст.33 КУпАП.

З урахуванням викладеного, безпідставними є доводи апеляційної скарги адвоката Сахнюка О.В. про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та що працівниками поліції було порушено процедуру огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Твердження апеляційної скарги захисника про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до примітки положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - четвертою статті 126 та статтею 130 цього Кодексу.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не було повідомлено про причину зупинки не спростовують висновків суду про доведеність його вини. у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського Рудик С.І. сам зупинився біля блокпосту, під час спілкування у працівників поліції виникла підозра, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, так як були наявні його ознаки.

Те, що останній є військовозобов`язаним і здійснює перевезення багажу для збройних сил України ніяким чином не перешкодило ОСОБА_1 вчинити адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому апеляційним судом до уваги не береться.

Не заслуговують на увагу доводи і про те, що суд першої інстанції не вирішив клопотання про повернення ОСОБА_1 , незаконно, тимчасово затриманого транспортного засобу та технічний паспорт на вказаний автомобіль.

В матеріалах справи відсутні докази вилучення транспортного засобу - автомобіля «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_1 та технічного паспорту на вказаний автомобіль, а тому суд не знайшов підстав для зобов`язання Шепетівського РУП НП повернути їх ОСОБА_1 .

Крім того, судом першої інстанції у постанові роз`яснений порядок повернення тимчасово затриманих транспортних засобів працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції який визначений ст.265-2 КУпАП.

За таких обставин, враховуючи цілу низку матеріалів, які в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 ПДР України, постанова судді є законною і справедливою і підстав для її скасування немає.

З врахуванням викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Шепетівського міськрайонного суду від 20 квітня 2022 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Сахнюка О.В. без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду В.М. Барчук