Справа №: 646/7478/21
Провадження № 3/646/58/2022
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2022 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Демченко С.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого адвоката Завади В.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює начальником 1 гр. ПС в АТ "Харківобленерго", зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124,122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в:

27 жовтня 2021 року о 06 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Fiat Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Харкові по Мереф`янському шосе, 38, під час обгону не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Fiat Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався назустріч, чим порушив вимоги п.13.3 ПДР України, а саме:

- п.13.3 Правил дорожнього руху «Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху».

У результаті вищевказаних дій ОСОБА_1 транспортним засобам були спричинені механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 293234 від 03 листопада 2021 року, ОСОБА_1 27 жовтня 2021 року о 06 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем Fiat Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Харкові по Мереф`янському шосе, 38, став учасником дорожньо-транспортної пригоди та з невідомих причин залишив місце події, тим самим порушив вимоги п.2.10 а Правил дорожнього руху України, згідно з яким:

- п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України «негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди».

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у скоєнні інкримінованих йому адміністративних правопорушень не визнав, пояснив, що 27 жовтня 2021 року близько 06 годині 30 хвилин він разом зі своєю дружиною ОСОБА_3 рухався на автомобілі Fiat Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м.Харкові по Мереф`янському шосе у напрямку пр.Гагаріна, проте правил дорожнього руху не порушував та жодних зіткнень з іншими автомобілями не допускав. Пошкодження на дзеркалі його автомобіля не є наслідком ДТП, оскільки під час руху він не відчув будь-яких звуків чи ударів, які б свідчили про те, що стався удар. Вказав, що на боковому дзеркалі його автомобіля дійсно є подряпини, але вони з`явились давно, оскільки автомобіль вже старий, а будь-які інші механічні пошкодження - відсутні. Крім того, зазначив, що коли його викликали працівники поліції, то повідомили, що є відеозапис, на якому зафіксована дорожньо-транспортна подія за його участю, однак, як з`ясувалося пізніше, вказане відео відсутнє, а є лише фото із зображенням руху його авто у цей же день у напрямку аеропорту в м. Харкові, а не на місці ДТП. Зауважив, що його автомобіль - 2002 року випуску, тому має безліч пошкоджень та подряпин.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 27 жовтня 2021 року біля 06 години 30 хвилин рухався у напрямку сел.Високий на своєму автомобілі Fiat Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по Мереф`янському шосе по своїй полосі руху та під`їжджав до світлофора, що розташований в районі Жихора в м. Харкові, коли назустріч йому рухався автомобіль «бус» темного кольору, який частково, на ширину колеса, вискочив на зустрічну полосу, оскільки об`їжджав маршрутний автобус, який від`їжджав від зупинки, допустив зіткнення, внаслідок чого розбив дзеркало на його автомобілі, після чого ОСОБА_2 зупинився, включив аварійний сигнал та зателефонував до поліції. Після цього працівники поліції провели моніторинг відеокамер, розташованих на шляху ймовірного руху цього автомобілю та встановили автомобіль Fiat Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Потерпілий стверджував, що на 90 відсотків упізнав цей автомобіль за габаритами, за формою передніх ліхтарів.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні повідомила, що 27 жовтня 2021 року біля 06 години 30 хвилин їхала в автомобілі Fiat Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував її чоловік - ОСОБА_1 . Зазначила, що дзеркало на автомобілі дійсно має подряпини, але воно пошкоджено не від удару з автомобілем, оскільки під час руху вона будь-яких ударів не відчула.

Суд вислухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши адміністративні матеріали, а також фотоматеріали, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом частин 1, 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд зазначає таке.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 293233 від 03 листопада 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Fiat Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Харкові по Мереф`янському шосе, 38 під час обгону не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки Fiat Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Крім протоколу про адміністративне правопорушення ААБ № 293233 від 03 листопада 2021, особою, яка склала протокол про адміністративні правопорушення, суду надано такі докази, які досліджені в судовому засіданні: схема до протоколу огляду місця ДТП письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а також диск з фотофайлами, на яких зафіксовані пошкодження автомобілів.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно з якими усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року, справа № 560/751/17 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пленум Верховного Суду України у пункті 7 Постанови № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що у випадках, коли передбачені суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо транспортної події та її наслідків.

Питання наявності або відсутності вини має бути встановлено в обов`язковому порядку, оскільки наявність або відсутність вини, встановленої судовим рішенням у подальшому може суттєво вплинути на права і інтереси особи, яка є потерпілою від адміністративного правопорушення (на стягнення шкоди з особи винної у вчиненні дорожньо транспортної пригоди в цивільно правовому порядку, чи відшкодування шкоди страховиком правопорушника).

Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07 лютого 2018 року у справі № 910/18319/16.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а також бути взаємовічливими.

Крім того, відповідно до пункту 1.4 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 Правил дорожнього руху встановлює, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Враховуючи наведене та оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, беручи до уваги показання водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо механізму виникнення ДТП, даними у судовому засіданні, фотофайлами, на яких зафіксовані пошкодження автомобілів, місце та характер цих пошкоджень, суд приходить до висновку, що вищевказана дорожньо - транспортна пригода, яка мала місце 27 жовтня 2021 року, відбулася з вини водія автомобіля Fiat Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 , оскільки винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 13,3 ПДР України, дії якого знаходились у причинному зв`язку з виникненням події ДТП, доведена поза розумним сумнівом.

Разом з тим, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 293233 від 03 листопада 2021 року правопорушення, яке інкримінують ОСОБА_1 , фактично 27 жовтня 2021 року, отже, з моменту вчинення правопорушення на момент розгляду справи сплинуло більше ніж три місяці.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставини закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Статтею 247 КУпАП імперативно встановлено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Отже, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП сплинув передбачений ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення, а відтак провадження по справі у цій частині підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд зазначає таке.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 293234 від 03 листопада 2021 року слідує, що ОСОБА_1 27 жовтня 2021 року о 06 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем Fiat Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Харкові по Мереф`янському шосе, 38, став учасником дорожньо-транспортної пригоди та з невідомих причин залишив місце події, тим самим порушив вимоги п.2.10 а Правил дорожнього руху України.

Стаття 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно з вимогами п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Тобто, з суб`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП характеризується наявністю виключно прямого умислу.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , він не мав умислу на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, оскільки не відчув зіткнення та був впевнений у відсутності факту ДТП.

Крім того, з матеріалів адміністративного правопорушення стосовно ОСОБА_1 вбачається, що пошкодження транспортних засобів незначні, тобто могли залишитись не поміченими водієм під час руху, крім того, ОСОБА_1 у момент зіткнення він не відчув, а тому не здогадувався про те, що міг стати учасником ДТП.

Підстави сумніватися у твердженнях ОСОБА_1 відсутні, оскільки доказів на спростування доводів останнього матеріали справи не містять.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, а також те, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП характеризується умислом та не може бути вчинено з необережності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.122-4 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 122-4, 124, 248, 251, 252, 280, 283 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладання адміністративного стягнення.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за 122-4 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня винесення такої постанови.

Суддя С.В. Демченко