Справа № 503/1392/22
Провадження №3/503/1074/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учня 3-го курсу Кодимського відділення Північного центру професійної освіти, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 175-1 КУпАП,

встановив:

01.12.2022 року складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 540532, згідно змісту якого 02.11.2022 року близько 21.00 години неповнолітній ОСОБА_1 , будучи у віці сімнадцяти років та до якого протягом року вже було застосовано захід впливу за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 175-1 КУпАП, знаходячись на дитячому майданчику розташованому за адресою: вул. Лесі Українки в с. Олександрівка, Подільського району Одеської області, палив сигарету в місці, де це заборонено законом, чим порушив п.4 ч.2 ст. 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22 вересня 2005 року № 2899-IV та тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 175-1 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його законний представник не з`явилися, про поважність причин неявки суду не повідомили, про місце і час розгляду справи були своєчасно сповіщені належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП, про що свідчить зміст протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 540532 від 01.12.2022 року (а.с.2), в якому було зазначено про повідомлення ОСОБА_1 , що розгляд справи відбудеться 08.12.2022 року о 15 год. 00 хв. у Кодимському райсуді із проставленням останнім свого підпису про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи. При цьому, в зазначеному протоколі ОСОБА_1 проставлений підпис також в графі про ознайомлення зі змістом цього протоколу та отримання його другого примірника. Крім того, зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення під підпис в ньому також була ознайомлена законний представник неповнолітнього мати ОСОБА_2 . Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 чи його законного представника на адресу суду не надходило. Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі №0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка ОСОБА_1 та його законного представника на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про їх ухилення від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП та пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її законного представника.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Диспозиція частини другої статті 175-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню. При цьому, ч.1 ст. 175-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради.

При цьому, пункти 4 і 11 ч.2 ст. 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22 вересня 2005 року № 2899-IV передбачають забороняється куріння, вживання та використання тютюнових виробів, предметів, пов`язаних з їх вживанням, трав`яних виробів для куріння, електронних сигарет, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, кальянів у приміщеннях та на території спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд та закладів фізичної культури і спорту та на дитячих майданчиках.

В свою чергу зазначення у змісті протоколу посилання на пункт 4 ч.2 ст. 13 Закону України від 22 вересня 2005 року № 2899-IV суд сприймає як допущену описку замість зазначення пункту 11 згаданої вище норми.

Водночас із цим суд не погоджується із кваліфікацією діяння вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме ч.2 ст. 175-1 КУпАП, та вважає необхідним здійснити його перекваліфікацію ч.1 ст. 175-1 КУпАП з огляду на наступне.

Діяння, передбачені ч.1 ст. 175-1 КУпАП, можуть бути кваліфіковані за ч.2 ст. 175-1 КУпАП за наявності не лише кваліфікуючої ознаки «повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого ч.1 ст. 175-1 КУпАП», але і кваліфікуючої ознаки «піддання особи адміністративному стягненню».

Однак, постановою Кодимського районного суду Одеської області від 18.10.2022 року у справі № 503/1165/22 (а.с.7), яка набрала законної сили 21.10.2022 року, ОСОБА_1 було визнано, серед іншого, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 175-1 КУпАП, із застосуванням до нього, на підставі ст. 13, 24-1 КУпАП, заходу впливу у виді суворої догани.

Внаслідок чого на час вчинення неповнолітнім ОСОБА_1 02.11.2022 року повторного порушення, передбаченого ч.1 ст. 175-1 КУпАП, відсутня ознака «піддання особи адміністративному стягненню» за раніше вчинене порушення, яка дозволяла б кваліфікувати повторне діяння за ч.2 ст. 175-1 КУпАП.

Таким чином суд вважає, що діяння неповнолітньої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підпадає під правову кваліфікацію за частиною першою статті 175-1 КУпАП, а саме як куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а саме на дитячому майданчику.

Тому адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 175-1 КУпАП, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1 слід перекваліфікувати на ч.1 ст. 175-1 КУпАП.

Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення дослідженими судом під час судового розгляду, а саме протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № ВАВ № 540532 від 01.12.2022 року (а.с.2), який підписаний неповнолітнім ОСОБА_1 та його законним представником матір`ю ОСОБА_2 без яких-небудь заперечень викладених в ньому обставин та із зазначенням неповнолітнім у графі пояснень по суті порушення того, що останній визнає факт куріння сигарети на дитячому майданчику та відзначенням тієї обставини, що не знав про заборону на куріння на дитячому майданчику; рапортом інспектора СЮП ВП Подільського РУП ГУНП в Одеській області від 29.10.2022 року (а.с.4); а також письмовими поясненнями самого неповнолітнього ОСОБА_1 від 0-03.11.2022 року (а.с.6), наданими ним у присутності законного представника матері ОСОБА_2 , в якому ним також визнавався факт куріння сигарети.

Згідно до ч.1 ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 24-1 КУпАП, за вчинення адміністративного правопорушення до неповнолітніх віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, може бути застосовано такий захід впливу як догана.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, визнаючи обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення його вчинення неповнолітнім, обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення суд не знаходить і вважає необхідним застосувати до неповнолітньої особи, за вчинені ним адміністративні правопорушення, захід впливу у виді догани.

Керуючись ст. 13, 23, 24-1, 33-35, 175-1, 213, 221, 246, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 175-1 КУпАП і застосувати до нього захід впливу у виді догани.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко