Справа 362/2858/22
Провадження 3/362/1580/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.08.2022 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 164 КУпАП

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 070710 від 14.07.2022 ОСОБА_1 14.07.2022 о 14:20 год. у м. Васильків Київської області по вул. Володимирська, 174б, надавав послуги з перевезення пасажирів на транспортному засобі Богдан, д.н.з. НОМЕР_1 , за маршрутом регулярних пасажирських перевезень № 4 «Комісарова гора Верхній масив» без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без ліцензії на провадження даного виду діяльності, а також без одержання дозволу на здійснення пасажирських перевезень за вказаним маршрутом, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив факт вини у вчинені вказаного адміністративного правопорушення та пояснив, що дійсно того дня стояв на паркувальному майданчику кінцевої зупинки, де чекав дружину та доньку. З ними їздив у особистих справах на власному автобусі ОСОБА_2 . До нього під`їхали працівники поліції та почали стверджували, що він надає послуги перевезення без відповідного дозволу і документів. На його пояснення не реагували, склали відповідний протокол.

11.08.2022 до суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , дружини та дочки ОСОБА_1 відповідно, де пояснили, що були свідками подій, викладених у протоколі. Пояснили, що їздили у справах з ОСОБА_1 на його власному автобусі ОСОБА_2 . Коли зупинились на кінцевій зупинці, до них під`їхали працівники поліції та почали стверджували, що ОСОБА_1 здійснює перевезення пасажирів без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без ліцензії.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про таке.

У силу положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначаються: суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвище і адреси свідків, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості.

Так, ч.1 ст. 164 КУпАП передбачає порушення порядку проведення господарської діяльності - <…> або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності <…> або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю слід розуміти, діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, то мають цільову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно з ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво як вид господарської діяльності - де самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, головною складовою даного складу адміністративного правопорушення є провадження господарської діяльності особою, <…> або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Разом з тим матеріали, які надійшли до суду, не містять жодного доказу, в розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували перебування ОСОБА_1 у статусі суб`єкта господарювання на момент складення вищезазначеного протоколу.

Додатково суд зауважує, що до матеріалів справи також не долучено належних доказів на основі яких, у визначеному законом порядку, можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, пояснень свідків, відеоматеріалів тощо.

Окремо суд зауважує, що з наданих пояснень свідків встановлено, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були присутні на місці події, однак працівники поліції від них пояснень не відібрали.

Натомість у матеріалах справи наявні письмові пояснення від невідомої особи, оскільки на відповідному бланку у відповідній графі не зазначено прізвища, ім`я та по батькові особи, яка надавала письмові пояснення.

Зважаючи на викладене, дослідивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до висновку про недоведеність у даному випадку вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, за стандартом доведення «поза розумним сумнівом» і наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 cт. 247 КУпAП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283-285, 294 КУпАП, суд

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП за відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко