Справа № 373/1016/22
Номер провадження 3/373/516/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Керекеза Я.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 2 Бучанського районного управління поліції ГУ НП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

На розгляд Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», за яким змінено територіальну підсудність судових справ Бородянського районного суду Київської області на Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області, надійшли матеріали даної адміністративної справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 422415 від 02 червня 2022 року вбачається, що 02 червня 2022 року ОСОБА_1 не виконав вимогу термінового заборонного припису, а саме заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Відповідно до ст. 278 КпАП України орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не зазначено час вчинення правопорушення, що є порушенням вимог, встановлених ст.256 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото ? і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

До протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП додано заяву потерпілої ОСОБА_2 від 01 червня 2022 року та її пояснення від 02 червня, з яких вбачається, що відносно неї ОСОБА_1 вчиняє домашнє насильство. Будь-яких інших матеріалів додано не було, в тому числі й термінового заборонного припису, порушення якого ставиться в провину ОСОБА_1 ; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; документи, що посвідчують її особу.

У поданому протоколі зазначено, що ОСОБА_1 було вчинено порушення вимог термінового заборонного припису в частині заборони контактувати з постраждалою особою, без конкретизації, який саме припис був ним порушений та заборона контактування відносно якої особи ним не була дотримана.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП обов?язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікацію діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08) ЄСПЛ також встановив порушення ч.3 ст.6 Конвенції, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення уточнив в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

Вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам, передбаченим ст.256 КУпАП: у протоколі не зазначено час вчинення адміністративного правопорушення, не конкретизовано суть вчиненого правопорушення, яке ще й різниться із зазначеним в заяві потерпілої особи, та до нього не додано доказів на підтвердження вчинення такого правопорушення ОСОБА_1 .

Дані недоліки, в контексті положень ст.268 КУпАП щодо необов`язкової участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справ даної категорії, позбавляють суддю можливості однозначно визначитися із наявністю чи відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, можливістю прийняти законне та обгрунтоване рішення по даній справі.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1ст.173-2 КУпАП слід повернути до Відділення поліції № 2 Бучанського районного управління поліції ГУ НП в Київській області для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.256, 268, 278 КУпАП,

постановив:

Адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП повернути до Відділення поліції № 2 Бучанського районного управління поліції ГУ НП в Київській області - для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Я. І. Керекеза