ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/1712/22 Головуючий в 1 інст. Дмитрюк О.В.
Провадження № 33/807/719/22 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі захисника адвоката Рощупкіна С.В., за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Рощупкіна С.В. на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2022 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 23.04.2022 р. о 19 год. 00 хв. ОСОБА_1 по вул. 8 Березня, 31 в м. Запоріжжі керував транспортним засобом «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, згідно якого водієві заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Від керування транспортним засобом відсторонений. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, висновок № 1409 від 23.04.2022 р. Під час виявлення правопорушення та складання протоколу велась відеофіксація на бодікамеру № 475309.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Рощупкін С.В. вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що матеріали справи не мітять доказів проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля. Відсутні докази і того, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки.

Апелянт вважає, що працівником поліції були порушені вимоги ст. 266 КУпАП.

Медичний висновок не містить даних про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Просить апеляційний суд постанову районного суду скасувати, а провадження в справі закрити.

Також в апеляційній скарзі захисником наведене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке він мотивує тим, що копію постанови суду від 24 листопада 2022 рок він отримав лише 5 грудня 2022 року в день її виготовлення.

Перевіривши матеріали провадження суддя апеляційного суду прийшов до висновку, що вказані доводи клопотання підтвердженні є обґрунтованими, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Заслухавши захисника адвоката Рощупкіна С.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, дійшов до наступних висновків.

Під час апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної встановив, що висновки суду першої інстанції про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

В основу його винуватості місцевим судом було покладено такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №270755 (а.с.1), яким ОСОБА_1 звинувачено в том, що він 23.04.2022 р. о 19 год. 00 хв. по вул. 8 Березня, 31 в м. Запоріжжі керував транспортним засобом «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, згідно якого водієві заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Від керування транспортним засобом відсторонений. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, висновок № 1409 від 23.04.2022 р. Під час виявлення правопорушення та складання протоколу велась відеофіксація на бодікамеру № 475309; направленням на огляд водія транспортного засобу (а.с.3), яким встановлено, що ОСОБА_1 під час події мав виражені ознаки алкогольного сп`яніння: порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння рук. Огляд проводився в закладі охорони здоров`я; медичним висновком КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 23.04.2022 року за №1409 (а.с.4), яким встановлено, що ОСОБА_1 під час події перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації; письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.6), яким він повідомив, що дійсно під час події він здійснював керування транспортного засобу ВАЗ 2101 в стані алкогольного сп`яніння. Зранку вживав горілку, а в обід пиво. Почався обстріл і він вирішив виїхати в м. Запоріжжя, щоб зберегти життя. Провину в інкримінованому порушенні визнає; оптичним носієм інформації у вигляді СД-диску, який містить відеозаписи події. Зі вказаних відеозаписів, вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує, що здійснював керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації стороною захисту наданих їй прав та свобод у наданні доказі, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 в порушенні вимог п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду і вважає, що матеріли справи не містять інформації про обставини, які підлягають перевірці в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, оскільки вони підтверджують інкриміновані факти обвинуваченому.

Суд відхиляє апеляційні доводи апелянта, оскільки вони є безпідставними та такими, що були повністю спростовані під час судового засідання в суді апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

До матеріалів провадження дійсно не додано акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що огляд водія на місці зупинки не проводився у зв`язку із відмовою водія від проходження такого огляду.

Разом з тим вказана обставина може підтвердити лише доводи апеляційної скарги з приводу того, що на місці зупинки працівниками поліції водію проходження огляду не було запропоновано, але не спростовує той факт, що огляд водія за його згодою було проведено у спеціалізованому медичному закладі.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкриміновано те, що він здійснював керування автомобілем о 19 годині 00 хвилин 23 квітня 2022 року.

Зі змісту висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що огляд проведено було о 19 годині 35 хвилин 23 квітня 2022 року, тобто в межах 2-х годин з моменту виявлення поліцейським ознак алкогольного сп`янінняу водіявідповідно до положень ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Також є слушними доводи апеляційної скарги захисника з приводу того, що працівниками поліції не було в повній мірі дотримано вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, але висновків суду, наведених в оскаржуваній постанові вони не спростовують з огляду на наступне.

Матеріали провадження дійсно не містять відомостей на підтвердження того, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на місці, того що він відмовився від проходження такого огляду, або був незгодний з результатами його проведення.

Разом з тим, як було вказано вище, з матеріалів провадження випливає, що водій не спростовував керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не відмовився від проходження такого огляду в спеціалізованому медичному закладі та пройшов його.

Системний аналіз положень ст. 266 КУпАП вказує на те, що огляд водія в спеціалізованому медичному закладі проводиться в разі незгоди водія з проведенням такого огляду поліцейськими, або у разі незгоди із результатами його проведення поліцейськими.

Отже законодавець передбачив додаткові гарантії для особи бути оглянутою в спеціалізованому медичному закладі фаховим спеціалістом, пройти додаткові медичні обстеження в разі, якщо особа не довіряє проведення такого огляду працівниками поліції із застосуванням спеціального технічного засобу або незгодна із його результатами.

Тобто результатами огляду, проведеного у спеціалізованому медичному закладі, можливо спростувати результати огляду, проведеного на місці зупинки.

З огляду на наведене апеляційний суд приходить до висновку, що неповне дотримання працівниками поліції процедури направлення особи до спеціалізованого медичного закладу в даному випадку не є підставою для визнання недопустимим доказом безпосередньо висновку щодо результатів медичного огляду, який було за згодою водія проведено у спеціалізованому медичному закладі.

Оцінюючи вказаний доказ на предмет його допустимості, апеляційний суд бере до уваги і те, що за доводами апеляційної скарги захисника правомірність проведення медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі не оспорюються.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги з приводу відсутності сукупності доказів у справі, які б по за розумних сумнівів доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд звертає увагу на те, вина особи доведена вказаним вище висновком щодо результатів медичного огляду, який не оспорюється ОСОБА_1 , та письмовими поясненнями, в яких ОСОБА_1 власноручно вказав, що із порушенням він згоден, тобто на час проходження медичного огляду та складання протоколу у нього самого не було сумнівів з приводу того, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і йому, як водію, який довів знання правил дорожнього руху та отримав спеціальне право керування транспортним засобами ще 30 грудня 2011 року безумовно було відомо, що ПДР України забороняють керувати транспортним засобами в стані сп`яніння.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, щодо наявності вини в діях правопорушника, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи а тому відсутні підстави для скасування судового рішення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

За результатами апеляційного розгляду підстав для скасування постанови суду та закриття справи щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП не встановлено, а відтак апеляційну скаргу, слід залишити без задоволення.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Рощупкін С.В., залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/1712/22