Справа № 144/361/22
Провадження № 3/144/206/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2022 смт. Теплик

Суддя Теплицького районного суду Вінницької області Довгалюк Людмила Василівна,

за участю особи, яка притягається до адміністративної вдповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Гавриша Л.І.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого аудитором ДП «НАЕК «Енергоатом», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКП НОМЕР_1 , -

В С Т А Н О В И В :

08.05.2022 о 01 годині 00 хвилин громадянин ОСОБА_1 у смт. Теплик по вул. В. Стуса керував автомобілем Chevrolet Cruze, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився у присутністі свідків, чим своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що 08.05.2022 він перебував у с. Стражгород у гостях у чоловіка його двоюрідної сестри - ОСОБА_2 , де вони спілкувалися по відео зі своєю ріднею з Польщі. Було пізно, тому ОСОБА_2 , будучи членом місцевої територіальної оборони, вирішив супроводити його додому до батьків у АДРЕСА_3 . Оскільки закінчилися цигарки, вони заїхали до магазину «Люкс» по вул. Стуса у смт. Теплик, але там було закрито, тому далі поїхали до ресторану «Колос», що розташований по вул. Незалежності у смт. Теплик, який також виявився зачиненим. У них знайшлось ще декілька цигарок, які вони закурили. У той час до них під`їхав поліцейський автомобіль ППС, інспектор попросив відчинити двері його транспортного засобу, перевірив документи, оскільки вже діяла комендантська година та запропонував продути в Драгер, на що він відмовився, оскільки не зрозумів, що від нього вимагають. На уточнююче запитання інспектора чи відмовляється він поїхати на освідування до медичного закладу, він відповів, що ні. Після чого працівники поліції повідомили, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення, який він відмовився підписати.

Далі інспектор сів у його автомобіль, ключі та документи він віддав, після чого його траспортний засіб поїхав у невідомому напрямку, а він із родичем пішли додому. Наступного дня він поїхав до начальника Гайсинського РУП ГУНП з усною скаргою на дії працівників поліції, де йому порадили звернутися до начальника ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП, що він і зробив, після чого інспектор повернув йому автомобіль. На запитання ОСОБА_3 зазначив, що того вечора весь час своїм транспортним засобом керував лише він, вони з ОСОБА_2 були тверезі. Пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння він відмовився, оскільки працівники поліції не пояснили йому, що це за прилад Драгер, чи належної він якості, чи сертифікований даний прилад та не ознайомили його з правами. Натомість, ОСОБА_1 вказав, що він досить тривалий час є водієм, йому відомі ПДР та обов`язок їх неухильно дотримуватися.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Гавриш Л.І. просив закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на доводи, викладені у письмових поясненнях, оскільки ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Судом задоволено клопотанням захисника ОСОБА_1 адвоката Гавриша Л.І. про виклик до суду свідка ОСОБА_2 , який тієї ночі перебував разом з ОСОБА_1 , однак, вказаний свідок у судове засідання двічі не з`явився та показань суду не надавав.

Свідки, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які служать у ЗСУ, у судовому засіданні надали показання про те, що 08.05.2022 вони перебували у пішому патрулі у складі: двох військових, двох працівників поліції та двох цивільних осіб. Близько 1-ої години ночі, проходячи по вул. Стуса у смт. Теплик, у районі музичної школи, на повороті на них різко виїхав автомобіль, який ледь не зачіпив працівника поліції. У машині дуже гучно лунала музика, на вимогу зупинитися транспортний засіб продовжив рух.

Після попереджувального пострілу у повітря автомобіль також не зупинився. У районі магазину «Люкс», що по вул. Стуса у смт. Теплик, їм на зустріч виїхав автомобіль ГРПП, на вимогу якого транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 зупинився біля магазину «Дует». Поруч із водієм в автомобілі перебував вчитель Теплицької школи № 1, прізвище якого свідкам невідомо. ОСОБА_1 та пасажир перебували у стані сильного алкогольного сп`яніння. На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 відмовився пройти освідвання на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі. За згодою ОСОБА_1 , який забрав власні речі та віддав ключі і документи на автомобіль, працівники поліції перегнали його машину до райвідділу поліції.

Свідки підтвердили, що протокол про адміністративне правопорушення інспектором складено на місці події на капоті поліцейського автомобіля, після роз`яснення водію його прав, де вони його підписали, там же було складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та відібрано їх письмові пояснення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника та свідків, дослідивши письмові матеріали справи, відтворивши відеофайли, долучені до протоколу, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов наступного висновку.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положення ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 266 КпАП України особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КпАП України передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.5 ПДР передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови ОСОБА_6 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння складено протокол про адміністративне правопорушення, з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім показань свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , наданими ними у судовому засіданні, підтверджується письмовими матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 321066 від 08.05.2022; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд проведено у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознак: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, відтвореним відеофайлом з місця події, де зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_6 від проходження медичного огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі та іншими матеріалами справи.

Зібрані докази, отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, тому не викликають сумнівів у їх достовірності та істинності.

Показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , надані ними у судовому засіданні, є переконливими, логічними та послідовними, тому суд вважає їх належними та допустимими доказами у справі, такими що узгоджуються між собою та з іншими мтеріалами справи, тому бере їх до уваги, як доказ вини особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене вище, суд критично ставиться до твердження ОСОБА_1 із приводу того, що в той вечір він не вживав алкогольні напої та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки не знав, що таке Драгер та чи сертифікований даний прилад, оскільки такі його твердження спростовуються сукупністю інших достатніх і переконливих, досліджених під час розгляду справи належних та допустимих доказів, а тому розцінює його пояснення як захисну позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з метою її уникнення.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що у протоколі ОСОБА_1 пояснень не надавав та не зазначив жодних заперечень щодо його змісту, на відеозаписі зафіксовано, як на пропозицію інспектора водій відмовився від підпису протоколу.

Стосовно доводів захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено працівниками поліції не відразу на місці події, варто зазначити, що за змістом ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що було дотримано інспектором при складанні протоколу. Варто зауважити, що свідки у судовому засіданні підтвердили, що протокол складено інспектором на місці події, там же вони його і підписали, тоді як ОСОБА_1 відмовився від підпису.

Зважаючи на сукупність інших доказів, таких як показання свідків та інші письмові матеріали справи, беручи до уваги те, що ОСОБА_1 не заперечував, що на відео зображений він та зафіксований факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, твердження захисника щодо неналежності дослідженого відеодоказу, не спростовують вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому суд їх відхиляє.

Клопотань про витребування інших доказів, таких як відеозапису із камер зовнішнього спостереження ресторану або інших будівель поруч з місцем події стороною захисту в ході розгляду справи не заявлено, як і про виклик інших не заінтересованих свідків. Суд законодавчо позбавлений права збирати докази вини. Це підтверджено не тільки міжнародним правом, але і національної судовою практикою. Принцип диспозитивності є одним із засадничих в українському та міжнародному судочинстві.

Отже, жодного доказу, який би піддавав сумніву достовірність складеного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та відеозапису, показань свідків тощо стороною захисту не надано. З огляду на наведене, суд відхиляє доводи сторони захисту, викладені у письмових поясненнях ОСОБА_1 , як такі, що спростовуються іншими дослідженими під час розгляду справи доказами вини останнього.

Також суд звертає увагу на те, що Пленум Верховного Суду України у роз`ясненнях, викладених у постанові від 24 червня 1988 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зазначив, що за правилами статті 288 КУпАП України судами розглядаються скарги на постанови про адміністративні правопорушення.

Інші дії адміністративних органів (пов`язані із затриманням, особистим оглядом, вилученням речей і документів, відстороненням водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами, оглядом на стан сп`яніння тощо) оскаржуються у встановленому для цього порядку.

Доказів про оскарження ОСОБА_1 неправомірних дій, рішення працівників поліції (статті 267 КУпАП, частин 1, 2 статті 286 КАС України) стороною захисту під час розгляду справи не представлено.

Суд неупереджено, всебічно та повно оцінивши всі зібрані у справі докази дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Згідно ст. 280 КУпАП обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, визначені статтями 34-35 КУпАП судом не встановлено.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з огляду на безальтернативний характер санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 130, 245, 251, 252, 256, 266, 280, 291, 294, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Зокону України "Про судовий збір", суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

(Реквізити для сплати судового штрафу отримувач коштів: ГУК у Вінницькій обл./Він. обл./21081300 код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37979858 банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) рахунок отримувача: UA0002001).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити правопорушнику, що згідно ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя