Справа № 202/2675/22
Провадження № 3/202/1498/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Михальченко А.О.,

секретар судового засідання Голобородько О.М.

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП №2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, неодруженого, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу ВАБ №718292 від 29.05.2022 «29.05.2022 близько 10 год. 30 хв. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою по відношенню до колишньої дружини ОСОБА_2 , чим спричинив душевного хвилювання та емоційної невпевненості, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП».

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав та пояснив, що між ним та колишньою дружиною існує конфлікт з приводу квартири у якій вони мешкають. Конфлікт тривалий, він звертався до суду та судом було визначено порядок користування квартирою. Зазначив, що 29.05.2022 не вчиняв ніякого насильства відносно ОСОБА_2 .

Потерпіла ОСОБА_2 показала суду, що з 1996 року шлюб між нею та ОСОБА_1 розірвано, але вони продовжують мешкати у одній квартирі з приводу якої вони мають конфлікт. Колишній чоловік постійно влаштовує сварки та зловживає алкогольними напоями.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілу, суд дійшов до наступного.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон).

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З пояснень ОСОБА_1 та потерпілої судом встановлено, що між ними існує конфлікт на ґрунті користування квартирою, що постійно призводить до виникнення сварок.

При цьому суд зазначає, що необхідно відрізняти поняття «конфлікт», «сварка» та «насильство».

Так, конфлікт - зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; це зіткнення протилежно спрямованих, несумісних одна з одною тенденцій (потреб, інтересів, ціннісних орієнтацій, соціальних установок, планів тощо) у свідомості окремо взятого індивіда, в міжособистісних взаємодіях та міжособистісних стосунках індивідів чи груп людей.

Сварка - гостра суперечка, що супроводжується взаємними докорами, образами; стан, період взаємної ворожнечі, що виникає внаслідок такої суперечки; порушення дружніх взаємин.

Насильство - навмисне застосування фізичної сили або влади, здійснене або у вигляді загрози, направлене проти себе, проти іншої особи, групи осіб або спільноти, результатом якого є (або є висока вірогідність цього) тілесні ушкодження, смерть, психологічна травма, відхилення в розвитку або різного роду збиток.

Ознаками домашнього насильства є: наявність паттерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми.

Проаналізувавши показання ОСОБА_1 , пояснення ОСОБА_2 суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки домашнього насильства. Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 саме домашнього насильства суду не наданою

При цьому суд зазначає, що особа може бути притягнута судом до адміністративної відповідальності лише в тому випадку, коли її вина доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, суд повинен бути впевнений, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, щодо якої складено протокол.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.247 ч.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутні подія або склад адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 34, 35, 247 ч.1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілим до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги у десяти денний строк з моменту винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. О. Михальченко