Справа № 521/5349/22
Номер провадження 3/521/4438/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Черевко С.П., в присутності особи що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 в Одеській області відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

06.04.2022 року о 17 годині 00 хвилин гр. ОСОБА_1 , під час телефонної розмови з колишньою співмешканкою ОСОБА_2 погрожував фізичною розправою та застосуванням вогнепальною зброєю, чим своїми діями причинив психологічне насильство.

По даному факту співробітниками поліції відносно ОСОБА_1 був складений протокол серії ВАБ №909758 від 15.04.2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні визнав свою провину у повному обсязі, підтвердив обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, щиро розкаявся у скоєному та пояснив, що колишня співмешканка ОСОБА_2 не віддавала йому речі, у зв`язку з чим він 06.04.2022 року подзвонив на мобільний телефон, став її погрожувати, щоб вона віддала йому його речі, 07.04.2022 року ОСОБА_2 речі привезла.

Дослідивши протокол та додані до нього матеріали, допитавши особу щодо якої складені протокол про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб як мати(батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя) (п.12 ч. 2 ст.3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Відповідно до ч.1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Обставини правопорушення й вина правопорушника підтверджуються добровільними, послідовними та щирими показами ОСОБА_1 який повністю визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вина також підтверджується документами доказами зібраними в порядку ст. 251 КпАП України, а саме: протоколам про адміністративне правопорушення серії ВАБ №909758 від 15.04.2022 року; заявою ОСОБА_2 та іншими матеріалами справи.

Згідно із ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

В даній нормі реалізується принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративної відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Однак приймаючи до уваги обставини, які характеризують особу порушника, який раніше протягом року не піддавався адміністративному стягненню, а також свою провину у скоєному визнав в повному обсязі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 можливо звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошені усного зауваження.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. У зв`язку із тим, що провадження по справі підлягає закриттю, судовий збір з ОСОБА_1 не стягується.

Керуючись ст.ст.22, 173-2, 251,283-285 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

На підставі ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим до Одеського апеляційного суду через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

С У Д Д Я: Черевко С.П.