П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: Вінницька обл., м. Жмеринка, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце роботи: відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_1 прикордонного загону, РНОКПП невідомий, -

за ч.2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Як випливає з протоколу серія ЗхРУ №012458 від 18.12.2022, 18.12.2022 з 09 год. 00 хв. по 12 год. 00 хв. згідно затвердженого графіку роботи дільничних інспекторів прикордонної служби було сплановано перевірку лінії державного кордону та ІС та З в межах 275-259 п/зн, із попутною перевіркою організації служби прикордонного наряду. За результатами здійснення контролю виявлено порушення ОСОБА_1 правил несення служби, що виразилось в не виході дільничного інспектора прикордонної служби на державний кордон взагалі та часткової перевірки ІС та З (не здійснив перевірку ІС та З в межах 262-259 п/зн).

Дії ОСОБА_1 за порушення вимог ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України № 1261 від 19.10.2015 кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

В судове засідання з`явився представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Фалес Я.С., який зазначив, що протокол складений з порушеннями вимог частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення не відображено суть об`єктивної сторони діяння, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , обставини такого викладені не повно, не конкретизовано та заплутано. Із змісту протоколу не зрозуміло яке протиправне діяння він вчинив. Окрім того, в протоколі не конкретизовано які саме вимоги Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПСУ, затвердженої наказом МВС України ОСОБА_1 порушив та яким саме наказом МВС України дана інструкція затверджена (ні номеру, ні дати, ні назви такого наказу у протоколі не вказано).

В порушення вимог ст.251 КУпАП уповноваженою службовою особою не зібрано та не надано суду належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП. З наданих пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не зрозуміло, який саме наказ про охорону державного кордону вони здійснювали, на яких підставах та які функції вони виконували у згаданий період часу на відповідній ділянці державного кордону (відповідного наказу чи інших підтверджуючих документів до протоколу про адміністративне правопорушення не додано). Зазначив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , пояснюють, що 18.12.2022 у період часу з 03 год. 00 хв. по 11 год. 00 хв. вони перебували на напрямку прикордонних знаків № 260-262, а згідно обставин адміністративного правопорушення, викладених у протоколі, було сплановано перевірку лінії ДК та ІС та З в межах 276-259 п/зн. Таким чином, вказаним особам, не може бути відомо проте, які події відбувались на ділянці кордону в межах прикордонних знаків № 259 та 263 - 276, у тому числі чи перебував 18.12.2022 на даних ділянках державного кордону Клієнт, оскільки вони там фізично не перебували і не повинні були перебувати. Вказав, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не могло бути відомо, чи перебував ОСОБА_1 у період часу з 11:00 по 12:00 на ділянці Державного кордону у напрямку прикордонних знаків № 260-262, оскільки такі виконували наказ на охорону державного кордону у період часу з 03 год. 00 хв. по 11 год. 00 хв. Більше того, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що свідки правопорушення відсутні, таким чином, не зрозуміло яке відношення до протоколу мають додані до матеріалів адміністративної справи пояснення згаданих осіб та у якому правовому статусі вони перебувають.

Також додав, що лейтенант ОСОБА_1 обіймає посаду начальника групи дільничних інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Згідно затвердженого графіку роботи дільничних інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з 12 по 18 грудня 2022 року, 18.12.2022 ОСОБА_1 очолював прикордонний наряд до складу якого також входив молодший сержант ОСОБА_5 , і вказаний прикордонний наряд у період часу з 09 год. 00 хв. по 12 год. 00 хв. здійснював перевірку ДІПС та ДК по напрямку прикордонних стовпчиків №275-259. А тому, 18.12.2022 у період часу з 09 год. 00 хв. по 12 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи прикордонним нарядом у складі нього та ОСОБА_5 , виконав повністю завдання згідно із затвердженим графіком, та діючи у відповідності до пункту 6 глави 1 розділу II Інструкції визначив завдання зі служби підпорядкованому йому прикордоннику ОСОБА_5 і вимагав від нього його виконання, а саме дав йому вказівку на перевірку ділянки державного кордону з прикордонного стовпчика № 262 по № НОМЕР_2 , що останнім і було зроблено.

Окрім того, зазначив, що всупереч вимог Порядку проведення службового розслідування в Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом МВС України від 08.11.2022, № 815, службове розслідування відносно вчинених дій ОСОБА_1 не проведено, а тому, обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, встановлені та зафіксовані у неналежний спосіб, тому протокол також не може вважатись допустимим та належним доказом вини ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримав свого представника, вину у вчиненому не визнав.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ст.172-18КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у порушенні правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України. Згідно ч.2 ст.172-18КУпАП дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, вчинені в умовах особливого періоду.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі ради пропозиції РНБО України, відповідно до п.20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року, в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Як випливає з протоколу серія ЗхРУ №012458, ОСОБА_1 ставиться у вину, що він 18.12.2022 з 09 год. 00 хв. по 12 год. 00 хв. порушив правила несення служби, що виразилось в не виході дільничного інспектора прикордонної служби на державний кордон взагалі та часткової перевірки ІС та З (не здійснив перевірку ІС та З в межах 262-259 п/зн).

В той же час, як встановлено судом з матеріалів справи, такі не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що гр. ОСОБА_1 порушив правила несення прикордонної служби. В матеріалах справи відсутні які-небудь належні докази у підтвердження висновків про те, що він не вийшов на державний кордон взагалі та не здійснив перевірку ІС та З в межах 262-259 п/зн.

Суд зазначає, що із протоколу про адміністративне правопорушення не видається можливим встановити якими саме діями ОСОБА_1 порушив правила несення прикордонної служби, оскільки викладена в протоколі суть правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , а саме: те, що він не вийшов на державний кордон взагалі та не здійснив перевірку ІС та З в межах 262-259 п/зн. є суперечливою та взаємовиключною ( ОСОБА_1 не міг одночасно не вийти на державний кордон взагалі та не здійснити перевірку ІС та З в межах 262-259 п/зн).

Окрім того, судом не надалось можливим встановити значення зазначених у протоколі скорочень «ІС» та «З», а відтак незрозуміло яку перевірку не здійснив ОСОБА_1 в межах 262-259 п/зн.

Відповідно до п.4 розділу І Порядку проведення службового розслідування в Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом МВС України від 08.11.2022, № 815 (далі Порядок №815), підставою для призначення службового розслідування є, зокрема, наявність інформації про невиконання або неналежне виконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків.

Згідно з п.1 розділ VІІ вищевказаного Порядку, за результатами розгляду висновку та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, начальник (командир) органу Держприкордонслужби затверджує висновок службового розслідування та приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Відповідно до абз. 2 п.4 розділ VІІ Порядку №815, якщо під час проведення службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення, учинене військовослужбовцем, містить ознаки адміністративного правопорушення, начальник (командир) органу Держприкордонслужби вживає заходів щодо притягнення військовослужбовця до адміністративної відповідальності в порядку, визначеному законодавством.

В той же час, до матеріалів справи не додано висновку службового розслідування щодо невиконання або неналежного виконання ОСОБА_1 своїх службових обов`язків, з якого встановлено, що дії ОСОБА_1 містять ознаки інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Статтею 251 КУпАП встановлено. що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що всупереч вимог вказаної норми КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не підтверджений жодними фактичними даними, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановила наявність адміністративного правопорушення, його діям не надано належної оцінки і не вжито всіх заходів для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин вчинення адміністративного правопорушення.

Щодо доданих до матеріалів справи пояснень ВІПС «Оноківці», МІПС 3 категорії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд зазначає, що такі є сумнівними, оскільки в таких поясненнях не зазначено, прізвище, ім`я та по-батькові посадової особи, яка відбирала у них пояснення, відсутній підпис такої особи, неможливо встановити який саме наказ про охорону державного кордону вони здійснювали, на яких підставах та які функції вони виконували у згаданий період часу на відповідній ділянці державного кордону, а відтак суд приходить до висновку, що такі суперечать практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що вина гр. ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 172-18, 245, 251-252, 268, 280, 284, 287-291 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Шепетко