Провадження № 3/369/6293/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

07.11.2022 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

27 вересня 2022 року о 13:20 год., водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «ВАЗ 2101», днз НОМЕР_1 , по вул. Р. Шукевича, 1/49 в м. Боярка Фастівського району Київської області, будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом відповідно до постанови ВП № 64335001 від 04 лютого 2021 року державного виконавця Києво-Святошинського ВДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ).

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Крім того, 27 вересня 2022 року о 13:20 год., при спілкуванні працівників поліції з водієм ОСОБА_1 було виявлено, що він керував автомобілем «ВАЗ 2101», днз НОМЕР_1 , по вул. Р. Шукевича, 1/49 в м. Боярка Фастівського району Київської області, з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови та координації рухів), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , під відеозапис на нагрудну бодікамеру патрульного.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи, був повідомлений у встановленому законом порядку. Будь-яких клопотань про його участь в судовому засіданні не надходило.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (рішення у справах «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, «Каракуця проти України» від 16 травня 2017 року).

З огляду на неявку в судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд відповідно до положень ст. 268 КУпАП, з огляду на розумні строки судового розгляду, вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки її явка до судового засідання не є обов`язковою.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom»[GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Положеннями ч. 3 ст. 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до пп. «а» п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

При цьому, суд зауважує, що диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено декілька альтернативних діянь, які є окремими складами цього адміністративного правопорушення, серед яких відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами та на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що підтверджується такими доказами: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААБ: № 314865 та № 314864 від 27 вересня 2022 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, письмовим поясненням водія ОСОБА_1 , з гідно з яким, останній беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненому, інформацією, що міститься на DVD диску, а саме відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції.

З переглянутого у судовому засіданні відеозапису, відзнятого на нагрудну камеру працівника поліції при виконанні ним своїх службових повноважень та письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чітко вбачається що водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився.

При цьому, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 314864 від 27 вересня 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 є особою, яка обмежена у праві керування транспортними засобами відповідно до постанови ВП № 64335001 від 04 лютого 2021 року державного виконавця Києво-Святошинського ВДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ), що також підтверджується інформацією, з Державного реєстру боржників.

Тобто, зазначені діяння містить усі елементи складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, серед яких протоколи про адміністративні правопорушення серії ААБ: № 314865 та № 314864 від 27 вересня 2022 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , письмові пояснення водія ОСОБА_1 , інформація, що міститься на DVD диску, а саме відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, доведена поза розумним сумнівом, його дії містять склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказані докази суд бере до уваги, так як вони не викликають сумнівів чи протиріч та підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи відповідно до ст. 280 КУпАП.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду не надано. Будь-яких клопотань від ОСОБА_1 до суду не надходило.

Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.

При призначенні стягнення правопорушнику суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Згідно з положеннями ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції статті встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 36, 40-1, 126 ч. 3, 130 ч. 1, 245, 251, 252, 280, 283, 284 ч. 1 п. 1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

постановила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП (протоколи про адміністративні правопорушення серії ААБ: № 314865 та № 314864 від 27 вересня 2022 року) та з урахуванням ст. 36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 к.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя І. А. Козак