Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3112/22
Провадження №: 3/332/1641/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2022 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Ретинська Ю.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності старшого солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, навідник зенітного артилерійського відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

-за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

30.11.2022 навідник зенітного артилерійського відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_1 , перебуваючи в зоні бойових дій на визначених позиціях військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 , отримав від командира роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 , котрий за посадою та званням для ОСОБА_1 є командиром та начальником, усний наказ (розпорядження) щодо укріплення та облаштування позиції. Однак, в порушення ст. ст. 9, 11, 16, 35, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, а саме воєнного стану, старший солдат ОСОБА_1 відмовився виконувати законі вимоги командира щодо облаштування позицій підрозділу, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. В матеріалах справи про військове адміністративне правопорушення міститься заява ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі, вину у скоєнні вищевказаного правопорушення визнав повністю. З правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП ознайомлений. Від послуг адвоката (захисника) відмовився.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, суддя розглядає справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Статтею ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно диспозиції ч.2 ст. 172-10 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі відмови від виконання законних вимог командира, вчинене в умовах особливого періоду.

Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджену Законом України від 24 березня 1999 року №548-ХІV встановлено наступне: «Дія Статуту поширюється на військо службовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями».

Статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що «Необхідність виконання завдань оборони України, захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторкності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;… постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку, майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;… дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;…».

Статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України вказано, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст. 35 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України Накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддавати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

Відповідно до ст. 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України Військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також, вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного ( неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищевказаним особам негайно.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022 в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022 в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженого Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022 , продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України №2738-ІХ від 16.11.2022 , продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, підтверджується протоколом про військове адміністративне правопорушення серії в/ч А7279/35 від 01.12.2022, рапортом ОСОБА_1 від 02.12.2022, рапортом командира роти від 01.12.2022, рапортами солдатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 01.12.2022, рапортом ст. сержанта ОСОБА_5 від 01.12.2022, рапортом заступника командира роти вогневої підтримки ОСОБА_6 , з яких вбачається, що старший солдат ОСОБА_1 відмовився від виконання розпорядження командира РВП без обгрунтування причин, а також іншими доказами, які наявні в матеріалах справи.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Таким чином, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст.172-10 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенні виду та міри адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують його відповідальність, вважаю за необхідне покласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ч. 3 ст. 172-20, ст.ст. 268, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465,00 гривень на користь держави (Номер рахунку (IBAN): UA0008479, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, Отримувач: ГУК у Зап.обл/ТГ м. Запорiжжя/21081100).

Згідно ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп. на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UА0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови.

Суддя: Ю.І. Ретинська