Справа № 439/1705/22
Провадження № 3/439/975/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНІСТРАТИВНЕ ПРАВОПОРУШЕННЯ

28 грудня 2022 року м. Броди

Суддя Бродівського районного суду Львівської області Петейчук Б.М., розглянувши справу про адміністративні правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька: АДРЕСА_1 , фізична особа-підприємець,

за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ за № 138173 від 23 листопада 2022 року, 23 листопада 2022 року в магазині «Продукти», що в селі Бовдури Золочівського району Львівської області, ОСОБА_1 , будучи фізичною особою-підприємцем, як суб`єкт господарської діяльності здійснювала реалізацію тютюнових виробів без ліцензії на право провадження такого виду господарської діяльності, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 під час судового засідання вину не визнала. Пояснила, що в магазині реалізація тютюнових виробів не здійснювалася. Сигарети, які вилучили у хлопців, належали їй як фізичній особі, а не суб`єкту господарської діяльності. Такими тютюновими виробами вона пригостила робітників, які допомогли здійснювати заготівлю деревини.

Свідок: ОСОБА_2 під час судового засідання надала покази про те, що вона працює продавцем у магазині «Продукти», що в селі Бовдури Золочівського району Львівської області. У магазині не відбувалася жодна реалізація (продаж) тютюнових виробів. Дійсно, декілька пачок сигарет було подаровано робітникам, які допомагали по господарству. Проте такі подаровані тютюнові вироби були залишками, які залишилися після відправки благодійної допомоги для солдат, які беруть участь у бойових діях.

На підтвердження вини ОСОБА_1 судді надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ за № 138173 від 23 листопада 2022 року; письмові пояснення ОСОБА_1 ; письмові пояснення ОСОБА_3 ; квитанція про отримання речових доказів на зберігання за № 519 від 23 листопада 2022 року; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21 жовтня 2021 року.

Дослідивши вказані докази, врахувавши особисті пояснення ОСОБА_1 , покази свідка: ОСОБА_2 , приходжу до переконання, що перед судом не доведено допустимими доказами наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, із огляду на наступне.

За змістом статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема полягає у провадженні господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Отже, безпосереднім об`єктом правопорушення є встановлений порядок здійснення господарської діяльності, порядок ліцензування окремих видів господарської діяльності.

Норма статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення носить бланкетний характер. Позаяк у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих протиправних діянь, які врегульовані законом.

При цьому, стаття 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається нормативний акт, який передбачає відповідальність за відповідне правопорушення. Тобто необхідним є встановлення та зазначення у протоколі норми яких законів порушила особа, діючи всупереч встановленому порядку зайняття господарською діяльністю.

Натомість, як вбачається з доказів у справі, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ за № 138173 від 23 листопада 2022 року не вказано конкретно, яку саме норму спеціального закону було нею порушено, у результаті чого може настати відповідальність, передбачена частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Поряд з цим, судді не надано жодних доказів того, що ОСОБА_1 , будучи фізичною особою-підприємцем, не набула права на провадженні господарської діяльності у сфері реалізації тютюнових виробів або провадила таку господарську діяльність у період зупинення дії ліцензії.

Більше того, під час судового засідання ОСОБА_1 надала пояснення про те, що вона як суб`єкт господарської діяльності не здійснювала реалізацію тютюнових товарів. Отримані ОСОБА_3 сигарети були подаровані нею як фізичною особою за виконання допомоги по господарству. Пояснення останньої повністю узгоджуються з отриманими під час судового засідання показами свідка: ОСОБА_2 .

У свою чергу судді органом Національної поліції не надано жодних доказів на підтвердження обставини провадження ОСОБА_1 господарської діяльності з реалізації тютюнових виробів без набутого права на провадження відповідної господарської діяльності.

Враховуючи наведене, перед суддею не було доведено належними, достатніми, достовірними та допустимими доказами наявність об`єктивної сторони у діянні ОСОБА_1 як обов`язкового елементу складу досліджуваного адміністративного правопорушення, а отже й наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд не є каральним органом. Суд потрібен для відновлення справедливості та встановлення вини особи, яка вчинила правопорушення.

У разі встановлення такої вини притягнення особи до відповідальності, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За правилами статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд, оцінивши наявні в адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись статтями 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 , закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Б.М. Петейчук