Номер провадження: 33/813/656/22
Номер справи місцевого суду: 511/590/22
Головуючий у першій інстанції Гринчак С. І.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Дерезюк В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 26 квітня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 26 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 гривень.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 26 квітня 2022 року та закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що поліцейським порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності. Зокрема, ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення зазначила про незгоду з результатом тесту на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та просила пройти огляд у закладі охорони здоров`я, проте поліцейські проігнорували її звернення, посилаючись на брак часу, що підтверджується відеозаписом з боді-камер поліцейського. Крім того, в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння до медичного закладу, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Таким чином, апелянт вказує, що вона була позбавлена можливості у встановленому законом порядку пройти відповідний огляд.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 26 квітня 2022 року призначений в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, про що учасника судового засідання завчасно сповіщено шляхом надсилання смс-повідомлення на номер мобільного телефону, що вказаний в апеляційній скарзі як засіб зв`язку.

Від апелянта ОСОБА_1 до апеляційного суду, через засоби електронного зв`язку, надійшла заява, в якій вона повідомляє про неможливість прийняти участь у судовому засіданні, у зв`язку із знаходженням за кордоном, і просить відкласти розгляд справи на інший день.

Відповідно ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Оскільки апелянт ОСОБА_1 до заяви про відкладення розгляду справи не надала жодних доказів, які б надавали можливість встановити поважність причин неявки апелянта у судове засідання, апеляційний суд приходить до висновку, що заява про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню, а справа може бути розглянута за відсутності учасника процесу за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

За змістом статті 1 КУпАП, завданням цього Кодексу є, зокрема, охорона прав і свобод громадян, встановленого правопорядку та зміцнення законності.

Відповідно частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності частини першої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 повністю не дотримався вказаних вимог закону, у зв`язку з чим апеляційний суд не може погодитися з висновками, викладеними в постанові місцевого суду від 26 квітня 2022 року.

При розгляді справи апеляційний суд виходить з наступного.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Пункт 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За порушення даної норми права встановлено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Приписи статті 266 КУпАП регламентують порядок огляду водіїв на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно змісту даної статті, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Відповідно до ст. 255 КУпАП такий обов`язок покладений на органи Національної поліції.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави вважати, що одними із ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, що встановлено у передбаченому законом порядку, що передбачає огляд водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, а у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

При цьому, орган, який складає матеріали справи про адміністративне правопорушення, повинен довести факт порушення водієм вимог закону.

Важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, є протокол про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не може бути беззаперечним, тобто достатнім, доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, а також достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.130 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №501213 від 26 березня 2022 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 26 березня 2022 року о 20 год. 10 хв. в м. Роздільна по вул. Г. Кирпи, 126, керувала автомобілем LEXUS IS 250, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук). Огляд проводився за допомогою газоаналізатора «ALKOTEST №6820», що підтверджується тестом №218 від 26.03.2022 року, результат огляду становить 2,00 проміле. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 зазначено, що вона з наведеними показниками не згодна, просить пройти повторний огляд (а. с. 1);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 , у зв`язку з виявленими ознаками: почервоніння очей, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер 6820, результат огляду виявився позитивним та склав 2 проміле, свідки під час огляду не залучались (а. с. 5).

- згідно роздруківки з алкотестеру Драгер 6820, прилад № ARLJ 0173, принтер № ARDH 0185, тест № 218, ОСОБА_1 пройшла тестування на алкоголь 26.03.2022 року, результат тесту склав 2 проміле (а. с. 6).

- направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного або іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до Роздільнянської центральної районної лікарні, що складене інспектором поліції 26 березня 2022 року о 22 год. 10 хв., у зв`язку з виявленими ознаками: почервоніння очей, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, та у зв`язку з позитивним результатом огляду, що був проведений за допомогою алкотестеру Драгер 6820 (а. с. 7).

- згідно прийнятих 26 березня 2022 року інспектором поліції письмових пояснень від ОСОБА_1 , остання вказала, що надавати будь-які пояснення згідно ст. 63 Конституції України вона не згодна (а. с. 8).

- диск з відеозаписом з портативного відео-реєстратора поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на питання поліцейського пояснила, що вона керувала транспортним засобом LEXUS IS 250, номерний знак НОМЕР_1 , та стала винуватцем ДТП, перед керуванням автомобілем вона вживала незначну кількість алкоголю, після ДТП, вже перебуваючи дома, вона вжила ще алкоголю. ОСОБА_1 пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та результат склав 2 проміле. Після чого чоловік, який перебував біля ОСОБА_1 , вказав, що вони з результатом огляду не згодні (а. с. 11).

В апеляційній скарзі апелянт вказує, що через незгоду з результатами огляду на стан сп`яніння вона просила пройти тест в закладах охорони здоров`я, але поліцейські проігнорували її звернення.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд вважає дані доводи апеляційної скарги такими, що заслуговують на увагу, оскільки ст. 266 КУпАП передбачає, що у разі незгоди водія з результатами огляду на стан сп`яніння, що проведений на місці зупинки, такий огляд проводиться в закладах охорони здоров`я в присутності поліцейського. У відповідності до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №501213 від 26 березня 2022 року ОСОБА_1 вказала, що вона просить пройти повторний огляд. В матеріалах справи наявне направлення на огляд направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного або іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до Роздільнянської центральної районної лікарні, складеного поліцейським. Між тим доказів проведення такого огляду в медичному закладі матеріали справи не містять. Отже, встановлені обставини ставлять під сумнів дотримання поліцейськими вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно апелянта.

Відповідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведено з порушеннями вимог ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим такий огляд вважається недійсним.

Проте, місцевий суд на це уваги не звернув, поверхнево розглянув справу і безпідставно визнав ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

За встановлених обставин апеляційний суд приходить до переконання, що доводи апеляційної інстанції частково заслуговують на увагу.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в абзаці другому п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Таким чином, підсумовуючи вище викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено, поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, оскільки відповідно до змісту ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому постанову районного суду необхідно скасувати, а провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

На підставі викладеного й керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 26 квітня 2022 року скасувати та провадження у справі щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе