ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/901/22 Номер провадження 33/814/256/22Головуючий у 1-й інстанції Даценко В. М. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Хіль Л.М.,

за участюю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

при секретарі: Бродській В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 квітня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , прохав поновити пропущений строк на оскарження постанови та скасувати постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 квітня 2022 року постановити нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Клопотання обґрунтовував тим, що копія оскаржуваної постанови була йому вручена 19 квітня 2022 року.

Прохав суд визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови.

Заслухавши ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, вважаю, що клопотання про поновлення строку не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

При цьому обставини, зазначені у цьому клопотанні, які перешкодили вчасно оскаржити рішення суду, повинні бути обґрунтовані , переконливі та підтвердженні.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був присутній при винесенні оскаржуваної постанови.

Згідно розписки (а.с.16) ОСОБА_1 12 квітня 2022 року отримав копію постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 квітня 2022 року.

При цьому апеляційна скарга на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 квітня 2022 року подана 29 квітня 2022 року.

Варто зауважити що строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

При вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу та пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Так, до поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження відносяться обставини, що об`єктивно перешкодили учаснику процесу вчасно подати апеляційну скаргу. Поважними причинами можуть бути визнані: важка хвороба учасника процесу, стихійне лихо, смерть або важка хвороба близького родича учасника процесу, вручення засудженому, що знаходиться під вартою, копії вироку мовою, якою він не володіє, та інші.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності.

Тобто, строк на апеляційне оскарження, як зазначено вище, може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Крім того обгрунтовуючи клопотання апелянт послався на положення рекомендацій Ради суддів України від 02 березня 2022 року щодо можливості продовження встановлених строків щонайменше до закінчення воєнного стану.

Разом з тим апеляційний суд звертає увагу на те, що на території Полтавської області бойові дії не проводяться, а тому суд вважає необгрунтованим таке посилання апелянта.

Таким чином вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 подана зі значним пропуском передбаченого КУпАП строку на апеляційне оскарження вказаної постанови, а в клопотанні не зазначено обгрунтованих доводів щодо поважності причин його пропуску, які могли дійсно слугувати підставами для поновлення пропущеного строку та виправдовували б звернення до апеляційного суду через такий проміжок часу з моменту проголошення судового рішення.

З огляду на викладене, підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 квітня 2022 року підлягає поверненню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 квітня 2022 року відмовити, апеляційну скаргу повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Л.М. Хіль