КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №368/575/21 головуючий у суді І інстанції: Закаблук О.В. провадження №33/824/694/2022 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 лютого 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 17 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 від 23.11.2020 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 082156 від 22.05.2021 року гр. ОСОБА_1 22.05.2021 року о 19 год. 58 хв. в с. Кадомка по вул. Олексіїнка Обухівського району Київської області керував автомобілем ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому порядку в присутності двох свідків за допомогою алкотестера «Драгер», проба позитивна 1.15 %, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 17 грудня 2021 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та застосовано до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454,00 гривні.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови та скасувати постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 17 грудня 2021 року і провадження у справі закрити.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначає, що про дану постанову отримав 21 грудня 2021 року.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що поліцейськими порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, а саме не дотримано Інструкцію. Вказує, що технічний прилад "Drager Alcotest" не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, а також його використання можливе за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання. Зазначає, що у приладі на якому було проведено огляд на стан сп`яніння, останнє калібрування проводилось 13.08.2020 року, огляд здійснювався 22.05.2021 року, а інтервал технічного обслуговування кожні шість місяців (повірка калібровки). Вважає, що результат тесту не є та не може бути доказом його вини.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, разом з тим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, доводи ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Кагарлицького районного суду Київської області від 17 грудня 2021 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

Встановлено, що 21 грудня 2021 року ОСОБА_1 копію постанови отримав (а.с. 44).

Відтак, суд апеляційної інстанції приймає до уваги аргументи, які наведено у клопотанні про поновлення строку.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Кагарлицького районного суду Київської області від 17 грудня 2021 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9.а ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 082156 від 22.05.2021 року гр. ОСОБА_1 22.05.2021 року о 19 год. 58 хв. в с. Кадомка по вул. Олексіїнка Обухівського району Київської області керував автомобілем ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому порядку в присутності двох свідків за допомогою алкотестера «Драгер», проба позитивна 1.15 %, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП;

- у результаті тестування на алкоголь ОСОБА_1 , проведеного 22.05.2021 року о 19год. 58хв., і значиться результат тесту - 1.15%;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- у поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

Вищезазначені докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала, також ОСОБА_1 роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 у протоколі зазначив, що пив міцне пиво та фактично визнав обставину вживання спритних напоїв.

Виявлені працівниками поліції 22.05.2021 року у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння в розумінні п.п. 1,2,3 п. 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейськими порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, а саме не дотримано Інструкцію. Вказує, що технічний прилад "Drager Alcotest" не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, а також його використання можливе за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання. Зазначає, що у приладі на якому було проведено огляд на стан сп`яніння, останнє калібрування проводилось 13.08.2020 року, огляд здійснювався 22.05.2021 року, а інтервал технічного обслуговування кожні шість місяців (повірка калібровки). Вважає, що результат тесту не є та не може бути доказом його вини, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, виходячи з наступного.

У частині першій статті 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» дано визначення наступних термінів: 10) калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; 17) періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); 18) повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Статтею 17 вказаного Закону врегульовано порядок Повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Стаття 27 Закону врегульовує питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки.

Так, калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони. Калібрування засобів вимірювальної техніки проводиться: науковими метрологічними центрами; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, акредитованими національним органом України з акредитації; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, які мають документально підтверджену простежуваність своїх еталонів до національних еталонів, еталонів інших держав або міжнародних еталонів відповідних одиниць вимірювання.

Калібрування вторинних та робочих еталонів проводиться в порядку, встановленому нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології.

Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування - приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів.

Медичний виріб Drager Alcotest 6810 зареєстрований в Україні у встановленому порядку і внесений до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно Свідоцтва про державну реєстрацію № 7261/2007 від 10 лютого 2010 р., Назва ВМ: Прилади електродіагностичні Alcotest 7410 Plus com. Alcotest 6510, Alcotest 6810. Виробник: Drager Safety AG & Co.KGaA, Germany.

Відповідно до листа заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України № 992 від 11 грудня 2014 року використання медичних виробів: приладів електродіагностичних, зокрема Alcotest 6810, які були завезені в Україну, придбані споживачем та введені в експлуатацію протягом часу дії Свідоцтва про державну реєстрацію № 7261/2007 від 10 лютого 2010 року, після закінчення дії означеного Свідоцтва є можливим за умов дотримання умов експлуатації, технічного обслуговування, калібрування та повірки.

Згідно із сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки міжповірочний інтервал приладу Драгер Drager Alcotest 6810 становить один рік.

Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/3235, чинного до 27 травня 2022 року, газоаналізатор Alcotest 6810, зав. № ARBL - 0880 виробник Drager Safety AG and Co. KGaA, Німеччина, відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019.

З роздрукованого результату приладу Drager Alcotest 6810, за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд, вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось 13.08.2020 року, а проходження огляду на стан сп`яніння проводилося 22.05.2021 року, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу Drager Alcotest 6810.

Таким чином, поліцейськими правомірно застосований під час огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 газоаналізатор Drager Alcotest 6810 і його показники відносяться до числа дозволених для застосування засобів вимірювальної техніки, а тому його показники є допустимими доказами.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що вживав алкогольні напої.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Кагарлицького районного суду Київської області від 17 грудня 2021 року є законною та обґрунтованою, а тому, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Кагарлицького районного суду Київської області від 17 грудня 2021 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Кагарлицького районного суду Київської області від 17 грудня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 17 грудня 2021 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко