Справа № 489/213/22
Провадження № 3/489/560/22
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Постанова

іменем України

21 лютого 2022 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Гриненко М.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , відповідно до протоколу фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП,

встановив:

Протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАБ №752197 від 14.12.2021 року ОСОБА_1 інкримінується, що 01.12.2021 о 10.00 годині вона, за місцем мешкання: АДРЕСА_1 ухилялась від належного виконання батьківських обов`язків, передбачених ст.150 Сімейного кодексу України, щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 30.112021 року знаходячись в приміщенні МЗОШ №20, за адресою: вул. Космонавтів,70 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 175-1 ч. 1 КУпАП, але не досяг віку, з якого настає відповідальність, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 при розгляді справи в суді свою вину в інкримінованому порушенні не визнала та зазначила, що займається вихованням свого сина, роз`яснює йому про необхідність ведення законослухняного способу життя. Також пояснила, що слів сина їй відомо, що останній не курив електронну сигарету, а лише купив її.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (подання директора Миколаївської ЗОШ №20 від 30.11.2021, письмові пояснення ОСОБА_1 ), суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 3 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Диспозицією ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, порушення якої інкримінується ОСОБА_3 , матір`ю якого є ОСОБА_1 , встановлена адміністративна відповідальність за куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення, окрім іншого зазначається: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Однак всупереч вимогам ст. 256 КУпАП викладена у протоколі суть порушення є неповною, оскільки не містить зазначення конкретного адміністративного правопорушення, яке вчинив у віці від 14 до 16 років неповнолітній ОСОБА_3 , а лише вказано про те, що вказане правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

Натомість з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що її син придбав у школі електронні сигарети, при цьому в протоколі про адміністративне правопорушення та в матеріалах справи відсутні відомості про те, що неповнолітній ОСОБА_3 курив на території школи саме тютюнові вироби, оскільки відсутні відомості про те, що електронні сигарети, які він курив мають у своєму складі тютюн.

Вказані обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 будь-яких фактичних ознак правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 184 КУпАП, що є підставою для закриття провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу правопорушення через недоведеність належними доказами факту інкримінованого правопорушення.

При цьому до протоколу про адміністративне правопорушення не додано будь-яких доказів вчинення вказаного правопорушення, свою винуватість в якому особа категорично заперечила.

Оцінюючи матеріали справи, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний єдиним належним та допустимим доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Із пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» вбачається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, дослідивши усі обставини справи в їх сукупності та оцінюючи зібрані у справі докази, суддя вважає, що матеріалами справи не доведено наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, події та складу інкримінованого адміністративного правопорушення, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчиненого діяння не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Зазначене є підставою для закриття провадження у справі через недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення не додано доказів вчинення адміністративного правопорушення, що не дає змоги встановити винуватість особи в інкримінованому їй правопорушенні, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол, є необґрунтованим належним чином та суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 252, 280, 283, 291, 294 КУпАП, суддя,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.184 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: М.В. Гриненко