КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:

секретаря судового засідання ? Сидорчук А.М., Федчик Т.В.

захисника ? Нечваль Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу адвоката Нечваля Я.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 21.09.2022, -

В С Т А Н О В И В

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 21.09.2022 ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Не погоджуючись з таким рішення суду, адвокат Нечваль Я.В. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Оболонського районного суду міста Києва від 21.09.2022 скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт вказує на те, що постанова Оболонського районного суду міста Києва від 21.09.2022 є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню. Вважає, що судом першої інстанції не надано належну оцінку наявним доказам, а саме відсутні жодні докази керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .. Захисник звертає увагу що, в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, наявний відеозапис є не безперервним, а протокол про адміністративне правопорушення не може вважатись належним доказом, так як містить низку порушень.

Як встановлено судом першої інстанції, 19 квітня 2022 року о 16:30 годині ОСОБА_1 в м. Києві на вул. Сім`ї Кульженків, 4, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом HONDA CIVIC, державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву, порушення мови), від проходження всіх форм та методів огляду на стан сп`яніння відмовився.

Заслухавши доповідь судді, вирішивши клопотання захисника, заслухавши думку адвоката Нечваля Я.В., який підтримав подану апеляційну скаргу і просив суд задовольнити її, пояснення, дослідивши письмові матеріали справи, дослідивши відеозапис з боді камер поліції, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах поданої апеляційної скарги, а також доводи апеляції, суд вважає апеляційні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, зважаючи на наступне.

П. 2.5 ПДР України встановлено що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина перша ст. 130 КУпАП передбачає зокрема відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 протоколом про адміністративне правопорушення ААБ №218299 від 19.04.2022 ставиться в вину відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння згідно виявлених поліцейським у нього ознак у присутності двох свідків.

Його вина у вчинені правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованою, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення ААБ №218299 від 19.04.2022 (а.с. 2);

- розпискою з якої вбачається, що транспортний засіб HONDA CIVIC, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 був переданий на зберігання ОСОБА_2 , який зобов`язався не передавати керування вказаним транспортним засобом ОСОБА_3 протягом 24 годин (а.с. 3);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від. 19.04.2022 в яких вони засвідчили своїми підписами факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду для визначення стану сп`яніння (а.с. 4-5);

- відеозаписом з боді камери поліцейських обставин відмови від проходження освідування яке досліджено в суді апеляційної інстанції (а.с. 6) відповідно до якого, на запитання працівника поліції про проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу "Драгер" за участі двох свідків або проходженні огляду у лікаря нарколога, водій не реагував на звернення працівників патрульної поліції, намагався приховати своє обличчя за допомогою головного убору «балаклави», пізніше заперечував факт керування, на запитання про проходження огляду на місці за допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_1 не давав чіткої відповіді, а саме «давайте на місці» «я не хочу» «ну я не знаю».

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, з огляду на що суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 2.5. ПДР України, що як наслідок тягне за собою відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду 09.11.2022, задоволено клопотання адвоката Нечваль Я.В. про залучення сторони обвинувачення - прокурора (а.с. 51), обґрунтовуючи рішенням ЄСПЛ у справі Bantysh and Others v. Ukraine де ЄСПЛ розглядав питання про необхідність залучення сторони обвинувачення у справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, у п. 10 рішення ЄСПЛ у справі Bantysh and Others v. Ukraine від 06.10.2022 вказано: «Таким чином, ці скарги є прийнятними та вказують на порушення п. 1 ст. 6 Конвенції через відсутність неупередженості суду з огляду на відсутність сторони обвинувачення у провадженні про адміністративне правопорушення». Аналогічна правова позиції міститься в іншому рішенні ЄСПЛ "Карелін проти Росії".

Київським апеляційним судом 10.11.2022 (а.с. 61), 23.11.2022 (а.с. 64) було направлено на електронну адресу Офісу генерального прокурора та Київської міської прокуратури лист-виклик у судове засідання прокурора, яке було призначено на 23.11.2022 та 05.12.2022.

Листами начальника управління підтримання публічного обвинувачення в суді Демченка Г. від 25.11.2022 №22/3-305Вих.22 та від 02.12.2022 вих. № 22/3-306вих22 (а.с. 69-70, 74-75), фактично відмовлено в участі прокурора в судовому засіданні посилаючись на те, що дані Рішення ЄСПЛ не імплементовані в КУпАП і як азначено у вказаних листах ОГП, до законодавчого врегулювання повноважень прокурора в КУпАП, які мають кореспондуватися із конституційними функціями прокуратури (визначення повноважень, способу та форми їх реалізації), його участь у розгляді справ про адміністративні правопорушення, крім передбачених Кодексом, порушуватиме приписи ст. 19 Конституції України.

З огляду на викладене, органи прокуратури не наділені повноваженнями щодо участі у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином суд апеляційної інстанції вжив всіх вичерпних заходів, передбачених вищевказаними Рішеннями ЄСПЛ, які відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" , які в Україні є джерелом права, щодо залучення до участі в судовому засіданні сторони обвинувачення - прокурора .

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, суд апеляційної інстанції вважає вказані доводи спробою уникнення від адміністративної відповідальності. Вказані доводи спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема відеозаписом долученим до протоколу про адміністративне правопорушення згідно якого ОСОБА_1 жодним чином не заперечує факту керування транспортним засобом. Особа яка присутня на відеозаписі, представлена як пасажир автомобіля яким керував ОСОБА_1 на запитання працівника патрульної поліції «чому він не сів за кермо?» відповів «Я не могу с ним бороться». Сам ОСОБА_1 словесно визнає вину, лиш заперечує щодо відео зйомки. Пізніше на запитання працівника поліції «чи керували ви транспортним засобом?» ОСОБА_1 відповідає «Я не знаю», на прохання пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» не давав чіткої відповіді, а саме з початку погоджувався «давайте на місці» коли працівник поліції дістав прилад «Драгер» водій відповів «я не хочу», «ну я не знаю», у зв`язку з відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», а також у лікаря нарколога, було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог, визначених п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.

Відеозапис з нагрудної камери працівника патрульної поліції було досліджено в судовому засіданні апеляційного суду, доводи апелянта щодо неналежності відеозапису як доказу у зв`язку з розривами у часі та не повним викладом обставин, апеляційний суд відхиляє, відеозапис повністю відображає подію, який перекликається з наявним протоколом про адміністративне правопорушення та поясненнями свідків.

Доводи апелянта ніяким чином не спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка тягне відповідальність не лише за керування транспортним засобом безпосередньо, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги адвоката Нечваля Я.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Оболонського районного суду міста Києва від 21.09.2022 та закриття провадження по справі, як того просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Нечваль Я.В. залишити без задоволення, а постанову Оболонського районного суду міста Києва від 21.09.2022 якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП з призначенням адміністративного стягнення і стягненням судового збору, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 756/5056/22

Апеляційне провадження № 33/824/3111/2022

Суддя у першій інстанції - Родіонов С.О.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.