05 липня 2022 року ЄУН 550/181/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 року Суддя Чутівського районного суду Полтавської області Юрлагіна Т.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Полтавського управління ДВБ Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого КНП «Чутівська центральна лікарня» охоронцем,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

за участю:

прокурора Чуйко Д.М.,

Шабояна А.Т.,

ВСТАНОВИВ:

Наказом ДПП Національної поліції України № 449 о/с від 25.05.2019 рядового поліції ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейського взводу №1 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП НП України.

У зв`язку із вступом на службу до Національної поліції України 25.05.2021 ОСОБА_1 складено присягу працівника Національної поліції України.

Наказом ДПП Національної поліції України № 555 о/с від 01.07.2021 рядового поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 07.07.2021 відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність).

Згідно з ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон), особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями і не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать ю ного компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Нормативно-правові акти Національного агентства з питань запобігання корупції підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч. 9 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до п.п. 2 п. 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (за текстом - Порядок), затвердженого Рішенням НАЗК № З 10.06.2016, (у редакції наказу Національного агентства з питань запобігання корупції від 12 грудня 2019 року№ 168/19) яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, особа, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подає декларація перед звільненням - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону.

Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду.

Таким чином ОСОБА_1 зобов`язаний був подати декларацію перед звільненням - не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону.

Водночас, всупереч вимогам наведених вище законодавчих актів, у період з 07.07.2021 по 03.08.2021 ОСОБА_1 не подав декларацію типу - декларація перед звільненням. Даного типу декларацію було подано 09.08.2021.

Опрацюванням відомостей Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що ОСОБА_1 тільки 09.08.2021 подав декларацію особи (перед звільненням), уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після припинення діяльності. Датою публікації значиться 09.08.2021, 19 год. 40 хв.

Як вбачається з пояснення ОСОБА_1 від 30.05.2022, причиною несвоєчасного подання відповідної декларації є те, що останній допустив декілька помилок, які не своєчасно виправив. Після подання декларації, працівники поліції з відділу кадрів перетелефонували йому та повідомили про не правильне подання і неналежне виправлення, що і стало причиною несвоєчасного подання.

В той же час слід зазначити, що з боку працівників кадрового апарату Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП НП України було хдійснено заходи про доведення законодавчої бази до рядового поліції ОСОБА_1 . Так, 02.04.2021 ОСОБА_1 був ознайомлений з Пам`яткою поліцейських, державних службовців та працівників Національної поліції України з обмеженнями, пов`язаними зі службою в поліції та вимогами антнкорупційного законодавства, а саме: з вимогами Законів України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції», Кримінального кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення. 29.06.2021 додатково було доведено рекомендації для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених ЗУ «Про запобігання корупції» нгн звільненні зі служби/роботи.

Отже, дії ОСОБА_1 свідчать про не добросовісне виконання вимог ч. 2 ст. 45 Закону та визначеного ним терміну для подання відповідної декларації.

Разом з тим, в матеріалах справи наявна розписка від 07.07.2021 про доведення до його відома вимог ч. 2 ст. 45 Закону щодо подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, шляхом заповнення форми на офіційному веб сайті Національного агентства питань запобігання корупції. Отже, ОСОБА_1 достовірно знав вимоги антикорупційного законодавства та інших нормативно-правових актів, в тому числі щодо фінансового контролю, а також усвідомлював про можливу адміністративну чи кримінальну відповідальність за неподання або несвоєчасне подання декларації після звільнення.

Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Частиною першою статті 651 Закону встановлено, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Таким чином ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, не подав декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, шляхом заповнення форми на офіційному веб сайті Національного агентства питань запобігання корупції, у встановлений законодавством строк, що є порушенням вимог частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за що передбачена частиною першою статті 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , винуватість визнав зазначив, що він дійсно пропустив строк подачі на 1 день, не навмисно. А потім у зв`язку з допущенням 05.08.2021 року під час подачі декларації помилок, їх виправляв 09.08.2021 року.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що у діях ОСОБА_1 , міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та просив накласти на нього стягнення за вчинення вказаного правопорушення.

На підставі наданих матеріалів провадження та доводів сторін, оцінивши в сукупності всі обставини, суддя дійшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд у своїй постанові від 11 липня 2018 року (справа № 308/8763/15-а провадження № К/9901/12342/18) зауважив, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні. Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про публічні закупівлі» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення публічних закупівель» № 114- ІХ від 19.09.2019, який введений в дію 19 квітня 2020 року, стаття 38 КУпАП викладена в новій редакції.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частинами 1 та 2 статті 8 КУпАП встановлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Положення статті 38 КУпАП України в новій редакції, яка почала діяти з 19 квітня 2020 року, збільшує строк накладення адміністративного стягнення з трьох до шести місяців.

Отже, відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП (в редакції, що діяла на час вчинення правопорушень) згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 04.08.2021, адміністративне стягнення за вчинення вказаного правопорушення, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Особливістю правопорушень, пов`язаних з корупцією, є те, що початок перебігу строку для накладення адміністративного стягнення розпочинається з дня його виявлення.

У протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначено, що днем виявлення адміністративного правопорушення є день складення щодо ОСОБА_1 протоколу.

Разом з тим у Полтавським управлінням ДВБ Національної поліції України 29.10.2021 року надіслано запит про отримання відомостей про обізнаність з вимогами антикорупційного законодавства ОСОБА_1 та положеннями щодо подачі декларацій, вказується на факт вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, надіслані матеріали, які містять повні дані як про суть порушення, так і про особу, яка його вчинила, а уповноваженим органом 05 листопада 2021 року, складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за № 6 винятково на підставі цих матеріалів, тобто судом встановлено, що саме дата 29.10.2021 року, і є днем виявлення порушення.

Отже, строк для накладення адміністративного стягнення, який складає шість місяців з дня виявлення правопорушення, сплив 29 квітня 2022 року.

Протокол складено 30.05.2022. Справа про адміністративне правопорушення надійшла до суду 23.06.2022.

Строк накладення адміністративного стягнення у справах про адміністративні правопорушення це певний період часу, протягом якого дія чи подія мають юридичне значення. Цей строк не поновлюється і не продовжується і є гарантією того, що будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення мають бути припинені.

Згідно з вимогами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи буде свідчити про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не може встановлюватись у справах, у яких провадження закривається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 245, 247, 283-284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Т.В. Юрлагіна