ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2022 Справа №607/1628/22

Провадження №3/607/983/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, працюючої кухарем в кафе «Піцерія», розлученої, що має на утриманні одну малолітню дитину,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст.150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого остання протягом листопада грудня 2021 року не відвідувала заняття в ТЗОШ №14, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, заяв та клопотань не надходило. При розгляді справи ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП не визнала. Пояснила, що дійсно її донька ОСОБА_2 впродовж листопада грудня 2021 року навчального заклад - ТЗОШ №14 пропускала навчальні заняття у школі, в тому числі з причин незадовільного стану здоров`я в цей період. ОСОБА_1 також зазначила, що намагається вплинути на поведінку своєї доньки, однак їй це не завжди вдається, оскільки донька не сприймає її зауваження.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч.1 ст.184 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Так, ч.1 ст.184 КУпАП є бланкетною нормою із відсилкою до іншого нормативно-правового акту, яким є, зокрема, Сімейний кодекс України. Згідно ч.3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Отже, у разі нехтуванням батьками своїми обов`язками щодо забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, законодавством передбачається адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Попри невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, така підтверджується матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №816388 від 26.01.2022; письмових поясненнях ОСОБА_1 від 26.01.2022, з яких вбачається, що їй відомо, що її донька ОСОБА_2 впродовж листопада грудня 2021 не відвідувала навчальний заклад ТЗОШ №14; поясненнях ОСОБА_2 від 26.01.2022, згідно яких вона погоджується з тим, що не відвідувала навчальний заклад ТЗОШ №14 протягом листопада - грудня 2021; повідомленні директора Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №14 ім. Б.Лепкого Тернопільської міської ради Тернопільської області Добровольської О. від 20.01.2022, про те, що учениця ОСОБА_2 впродовж листопада грудня 2021 пропускала навчальні заняття без поважних причин і на даний час теж не відвідує зазначений навчальний заклад; свідоцтві про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 28.10.2009, згідно якого ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Викладені ОСОБА_1 в судовому засідання пояснення щодо невизнання вини суд розцінює як спробу уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки обгрунтованих причин поважності пропуску занять донькою у школі ОСОБА_1 навести не змогла. При цьому суд враховує відсутність документального підтвердження пояснень ОСОБА_1 про те, що причиною невідвідування школи її донькою у зазначений у протоколі період був незадовільний стан здоров`я останньої, а також систематичність та тривалість пропусків малолітньою ОСОБА_2 без поважних причин навчальних занять у Тернопільській ЗОШ №14.

Таким чином, вважаю, що в матеріалах справи достатньо доказів, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували зазначений висновок суду і були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно вимог ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Враховуючи викладене, з урахуванням особи ОСОБА_1 , обставин, викладених у ст.ст.33-35 КУпАП, вважаю за необхідне накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження, в межах санкції закону за вчинене нею правопорушення.

На думку суду застосування такого заходу буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 23, 33-35, 245, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

СуддяІ. М. Царук