БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2393/22
Провадження № 3/497/1402/22
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.12.2022 року м.Болград
Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Кодінцевої С.В.
за участю секретаря судового засідання Деревенського І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград, справу про адміністративні правопорушення відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дмитрівка, Болградського району, Одеської області, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 виданий 08.02.2022 року органом №5129, РНОКПП НОМЕР_2 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
19 листопада 2022 року о 22 годині 33 хвилині, ОСОБА_1 по вул. Ізмаїльська кут вул.Електрична в с. Нові Трояни Болградського району Одеської області, транспортним засобом марки Volkswagen Passat, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП.
Окрім цього, при зазначених обставинах ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Volkswagen Passat, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 не маючи права керування транспортними засобам, при цьому будучи вже притягнутим до відповідальності протягом року за ч.2 ст.126 КУпАП. Своїми діями порушив п.2.1а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.126 ч.5 КУпАП.
За даними фактами поліцейським СРПП Болградського РВП ГУНП в Одеській області старшим сержантом поліції Македонським Д.Х. відносно ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД №128448 від 19.11.2022 року за ст.126 ч.5 та серії ААД №128447 від 19.11.2022 року за ст.130 ч.1 КУпАП.
Про час та місце судового розгляду названих матеріалів ОСОБА_1 повідомлявся за адресою свого постійного місця проживання: АДРЕСА_1 , яка є його адресою реєстрації, що підтверджується довідками Городненської сільської ради Болградського району Одеської області від 01.12.2022 року за №437, та довідкою Відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області від 02.12.2022 року.
Судову повістку виклик ОСОБА_1 отримав, а відтак сповіщений належним чином про час та дату розгляду матеріалів.
В судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, пояснень, заперечень тощо до суду не подавав.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (частина 1 статті 268 КУпАП).
Суд вважає, що з огляду на положення частини 1 статті 268 КУпАП, проведення судового засідання за таких обставин можливим.
Вивчивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи про адміністративне правопорушення, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Згідно вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Частиною 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року, тягне за собою відповідальність передбачену ст.126 ч.6 КУпАП.
Згідно з ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Щодо притягнення до відповідальності за ст.126 ч. 5 КУпАП:
Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері безпеки дорожнього руху та встановлений порядок використання транспортних засобів (див. Закони України "Про дорожній рух", "Про автомобільний транспорт", "Про міський електричний транспорт", "Про Національну поліцію", Правила дорожнього руху тощо).
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у керуванні водієм транспортним засобом, що не має права керування таким транспортним засобом в установленому Законом порядку.
При цьому, для встановлення наявності в діяннях особи складу зазначеного адміністративного правопорушення підлягає доказуванню не лише факт відсутності права на керування транспортним засобом, а й факт керування особою транспортним засобом.
Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №4 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.
Тобто, відповідно до чинного законодавства, під керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежного від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Тобто, одним з основних елементів є керування особою транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Під час дослідження відеозапису з нагрудних камер поліцейських, встановлено факт керування 19.11.2022 ОСОБА_1 транспортним засобом марки Volkswagen Passat, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 у визначений в протоколі час та місці
Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (підпункт "а" пункт 2.1 ПДР).
Разом з цим, судом було встановлено, що 19.11.2022 року о 22 годині 33 хвилині, ОСОБА_1 по вул. Ізмаїльська кут вул. Електрична в с. Нові Трояни Болградського району Одеської області, керував транспортним засобом марки Volkswagen Passat, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , не маючи права керування транспортними засобам, при цьому будучи вже притягнутим до відповідальності протягом року за ч.2 ст.126 КУпАП (постанова серії ЕАР №5872138 від 09.09.2022 року)
Щодо притягнення до відповідальності за ст.130 ч.2 КУпАП:
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений:
- ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції чинній на час вчинення правопорушення);
- Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 8 липня 2015 року N 476, від 28 жовтня 2015 року №888 (надалі Порядок);
Інструкція […] визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду (п.1).
Крім того, зазначений вище Порядок […] визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.
Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Огляд проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
При складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій (процедури) при проведенні огляду та оформленні його результатів, в тому числі фіксування відмови від проходження огляду водієм.
Протокол про адміністративне правопорушення є тим єдиним доказом, який мав би підтвердити повністю і беззаперечно винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у разі визнання його належним і допустимим доказом.
Відповідно до п.2.10. «є» Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Диспозицією ст.130 ч.2 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Винність ОСОБА_1 в інкримінованих йому правопорушеннях підтверджується:
- протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №128447 від 19.11.2022 року, серії ААД №128448 від 19.11.2022.
Суд визнає ці докази такими, що складені повноважною особою, а саме поліцейським СРПП Болградського РВП ГУНП в Одеській області старшим сержантом поліції Македонським Д.І., який відповідно до абз.1 п.1 ч.1 ст.255 КУпАП є уповноваженою особою органів внутрішніх справ (Національної поліції) на складання протоколів про адміністративні правопорушення, у тому числі за статтями 126 та 130 КУпАП;
- копією паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_1 ,
- довідкою за підписом начальника Болградського РВП ГУНП в Одеській області згідно якої ОСОБА_1 на протязі року за ст.130 ч.1 КУпАП не притягувався. Згідно бази даних Національної поліції України посвідчення водія не отримував. За керування транспортним засобом особою без посвідчення водія відповідної категорії за ст.126 ч.2 КУПАП на гр. ОСОБА_1 09.09.2022 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР №5872138 у вигляді штрафу в розмірі 3400.00 гривень. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, що зафіксовано на відео;
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР №5872138 за вчинення адміністративного правопорушення за ст.126 ч.5 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400.00 гривень.
- відеозаписами фіксації правопорушень, вчинених ОСОБА_1 на якому останній підтвердив факт вживання алкогольних напоїв, факт керування транспортним засобом, при цьому відмовився від проходження будь-якого обстеження у встановленому законом порядку;
Так, на виконання вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026 (Інструкції №1026), інспекторами поліції велася відеозйомка під час виконання службових обов`язків та складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 , яка дозволяє встановити обставини справи, що є основною їх функцією.
Суд вважає, що зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Таким чином, оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі.
Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи та має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.
Зауважень щодо невідповідності обставин, що мали місце під час складання протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД №128447 від 19.11.2022 року, серії ААД №128448 від 19.11.2022, суду надано не було.
За таких обставин суд вважає, що відеозапис, залучений інспекторами поліції, є достатньо інформативним та приймає його як безумовний доказ у справі.
Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст.266 КУпАП.
Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи […].
Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
При розгляді цих матеріалів справи про адміністративне правопорушення суд під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог КУпАП.
Проаналізувавши усі наявні в справі докази, суд дійшов глибокого переконання щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинених правопорушеннях.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При накладенні стягнення враховуються характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Суд приймає до уваги, що вчинені ОСОБА_1 правопорушення відносяться до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, і будь-які твердження водія, його особистість, не можуть бути пом`якшуючою підставою для призначення стягнення як за ст.130 ч.1 КУпАП, так і за ст.126 ч.5 КУпАП.
Судом вбачаються ознаки правопорушень передбачених:
- ст.126 ч.5 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року;
- ст.130 ч.1 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При таких обставинах, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за статтями 126 ч.5, 130 ч.1 КУпАП.
При призначенні ОСОБА_1 покарання враховується характер вчинених правопорушень, особа правопорушника, ступінь його провини, майнове положення.
Відповідно до приписів ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
З урахуванням викладеного, а також характеру вчинених правопорушень, особи правопорушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, майновий стан (в протоколі значиться - "тимчасово не працює"), і в судовому засіданні пояснив про важке матеріальне становище, відсутність обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність та інші вимоги ст. 33 КУпАП. Тому, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, прихожу до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкціями інкримінованих статей, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки даний транспортний засіб не перебуває у приватній власності порушника, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень. Накладення на правопорушника інших видів стягнень, передбачених санкціями інкримінованих статей, вважаю таким, що не буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини.
Враховуючи актуальність проблеми керування водіями транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння суд приходить до висновку про доцільність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, яке відповідає карній, превентивній та виховальній функціям адміністративної відповідальності.
Стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами до ОСОБА_1 - не застосовувати, з урахуванням роз`яснень, викладених в абзаці третьому пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.12.2008 р. N 18), а саме: позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених … ст.ст.126, 130 КпАП. … Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.
Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496.20 гривень.
Керуючись ст.ст.9-11, 33, 36, 40-1, 121, 130, 221, 283-285 КУпАП, суд
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.126 ч. 5, ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого:
- ст.126 ч.5 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотириста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800.00 гривень (сорок тисяч вісімсот гривень) без позбавлення права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу;
- ст.130 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі однієї тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000.00 гривень (сімнадцять тисяч гривень) без позбавленням права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 36 КУпАП визначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотириста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800.00 гривень (сорок тисяч вісімсот гривень) без позбавлення права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 496.20 гривень (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законом (ч.3 ст.307 КУпАП).
Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області, який виніс постанову.

Суддя С.В.Кодінцева