Справа № 357/6615/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2022 м. Біла Церква. Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Буцмак Ю.Є., в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

На розгляді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває справа про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого с. 130 ч. 1 КУпАП не визнав та заявив клопотання про залучення до участі у даній справі прокурора Білоцерківської окружної прокуратури.

Суддя вважає, що з метою забезпечення неухильного дотримання положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, враховуючи практику Європейського суду з прав людини свобод, зокрема справа «Бантиш та інші проти України» щодо забезпечення безсторонності суду під час проваджень у справах про адміністративні правопорушення, необхідним залучити прокурора до участі у даній справі виходячи з наступного.

Так, 06 жовтня 2022 року, Європейський суд з прав людини, із використанням своїх правових висновків, наданих ним раніше у справах, зокрема, «Михайлова проти України», прийняв рішення у справі «Бантиш та інші проти України» (заява №13063/18), яким встановив порушення Україною пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в частині не забезпечення неупередженості суду, у зв`язку із відсутністю сторони обвинувачення (прокурора) в провадженні у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

При цьому, Європейський Суд з прав людини не стверджував, що участь прокурора є обов`язковою у кожній справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП а лише констатував, що участь прокурора у справах про адміністративні правопорушення є обов`язковою, якщо людина не визнаючи своєї вини у вчиненні такого правопорушення з`явилась у судове засідання чи вимагає проведення усних слухань та подає заперечення чи докази на спростування своєї вини, що власне і вимагає наявності прокурора, який міг би заперечити проти цього, забезпечуючи тим самим принцип змагальності, доведення вини стороною обвинувачення та неупередженість суду.

Разом з цим, частина 1 статті 9 Основного Закону України встановлює, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. А одним із таких міжнародних договорів, з огляду на Закон України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів 2,4,7 та 11 до Конвенції» є зазначена Конвенція.

При цьому, в силу положень частини 1 статті 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику цього Суду, як джерело права.

Суддя враховує, що в силу положень частини 1 статті 4 Закону України «Про прокуратуру» організація та діяльність прокуратури України і статус прокурорів (тобто їх права і обов`язки) визначаються не тільки Конституцією України, цим та іншими законами України, а й міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. До того ж, в силу положень пункту 2.1. пункту 2. Наказу Офісу Генерального прокурора від 07 серпня 2020 року №365 «Про загальні засади організації роботи в органах прокуратури України» керівникам та прокурорам прокуратур усіх рівнів наказано здійснювати повноваження лише в межах та у спосіб, що передбачені не тільки Конституцією і законами України, а й міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, положення міжнародного договору України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, зокрема і Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з урахуванням рішень Європейського суду з прав людини який її тлумачить, є обов`язковими не тільки для суду, а й для керівників та прокурорів прокуратур усіх рівнів.

І з огляду на вказані вище рішення Європейського Суду з прав людини, якими тлумачаться положення пункту 1 статті 6 Конвенції, і суд, і прокурори повинні враховувати у своїй діяльності, що участь прокурора у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП є обов`язковою за умов, зазначених вище.

Втім, КУпАП не передбачено, що участь прокурора у справах про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 130 КУпАП є обов`язковою, а Конвенція (пункт 1 статті 6, з урахуванням вказаних вище рішень ЄСПЛ) встановлює, що така участь, за вказаних вище умов, є обов`язковою.

Отже, правилами міжнародного договору встановлено інші правила участі прокурора у справах про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 130 КУпАП, ніж ті, що передбачені у КУпАП, безпосередньо.

Тому, з метою вирішення даної правової колізії, суд застосовує частину 2 статті 19 Закону України «Про міжнародні договори», яка чітко встановлює, що якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Тож як наслідок, застосуванню підлягають саме правила встановлені Конвенцією, зокрема правила передбачені пунктом 1 статті 6 (з урахуванням вказаних вище рішень ЄСПЛ), а отже участь у даній справі прокурора є обов`язковою, позаяк усі, вказані вище умови, за яких участь прокурора на вказаних підставах є обов`язковою, наявні.

І зважаючи на те, що згідно з пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України «Про прокуратуру» діяльність прокуратури ґрунтується на засадах територіальності, а відповідно до Наказу Офісу Генерального прокурора від 17 лютого 2021 року №39 «Про окремі питання забезпечення початку роботи окружних прокуратур» Коломийський район це територіальна юрисдикція Коломийської окружної прокуратури, до участі у справі, що розглядається Коломийським міськрайонний судом слід залучити прокурора саме цієї прокуратури.

Також суддя враховує, що в силу положень пункту 7.2. пункту 7 та пункту 23 Наказу Офісу Генерального прокурора від 07 серпня 2020 року №365 «Про загальні засади організації роботи в органах прокуратури України» конкретний прокурор чи прокурори для участі у справах про адміністративні правопорушення визначаються керівником прокуратури (та/або його першим заступником чи заступником), який своїми наказами розподіляє обов`язки між прокурорами, бо саме керівники прокуратур несуть відповідальність за стан організації роботи в органах прокуратури.

Тобто, оскільки це компетенція вказаних осіб, суддя не може і не буде вирішувати питання про визначення конкретного прокурора Білоцерківської окружної прокуратури для участі у даній справі.

Суддя, враховуючи, що нормами КУпАП не врегульоване питання щодо залучення прокурора до участі у справі за ст. 130 ч. 1 КУпАП, керуючись принципом верховенства права, одним з елементів якого є застосування аналогії закону, застосовує положення статей 369-372 Кримінального процесуального кодексу України та вирішує наявне процесуальне питання використовуючи аналогію процесуального закону, враховуючи правовий висновок Великої палати Верховного Суду, вказаний нею в рішенні від 08 червня 2022 року у справі №2-591/11 (№в реєстрі-105110382) за яким, суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли напереконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні (пункт78); саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення (пункт 81); тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії (пункт 82).

Па підставі викладеного, керуючись статтями 1, 2, 8, 130, 213, 214, 245-252, 276-279 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Залучити до участі у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП прокурора Білоцерківської окружної прокуратури.

Судове засідання відкласти на 06 січня 2023 року 08 годину та проводити його у приміщенні залу судового засідання № 2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Першотравнева, буд. 4а.

Надати можливість призначеному прокурору до вказаного часу ознайомлення із матеріалами справи про адміністративне правопорушення, яка знаходяться у Білоцерківському міськрайонному суді Київської області.

Постанова оскарженню не підлягає.

СуддяЮ. Є. Буцмак

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області