Справа № 727/3244/22
Провадження № 3/727/1669/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Слободян Г.М., за участю: секретаря судового засідання Стефанчук О.І., учасників справи: особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ; потерпілої ОСОБА_2 та в її інтересах адвоката Тарновецького В.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за протоколом серії АПР18№223830 від 03.04.2022р., що надійшли від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, (РОНКПП: НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18№223830 від 03.04.2022р., вбачається, що 03.04.2022 року близько 17.00 годин, по АДРЕСА_3 ОСОБА_1 залишив собаку породи «Алабай» без нагляду, внаслідок чого, собака вкусила гр.. ОСОБА_2 за руку, заподіявши шкоду її здоров`ю, що підтверджується висновком лікаря, тим самим порушив п. 3.3. Правил утримання тварин, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 154 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечуючи проти розгляду справи без участі його захисника, у наданих суду поясненнях зазначив, що 03.04.2022 року жодна з трьох йому належних собак, а саме породи «Алабай» та двох вівчарок, за межі території своїх вольєрів та огороженої парканом заввишки 2 м» території будинку (пансіонату) розташованого по АДРЕСА_2 , де проживають переселенці (більше 10 сімей з дітьми різного віку), не вибігали. Пояснив, що вказані собаки охороняють територію будинку, постійно бігають в намордниках. У поясненнях вказав, що про обставини укусу ОСОБА_2 дізнався в суді після ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення, копію якого йому вручено не було працівниками поліції. Не заперечував, що 03.04.2022 року до його будинку приходили працівники поліції, запитували про те, чи має він собак, їх породу, кількість;останнім пояснив, що саме у ОСОБА_2 і в інших сусідів по вул.. Прип`ятській м. Чернівці є собаки породи Алабай, які постійно бігають без нагляду і без намордників по вулиці. В наданих поясненнях зазначив, що територія будинковолодіння ОСОБА_2 не огорожена, до її собаки породи Алабай (сучка) завжди забігають різні пси, безпородні і бродячі. Пояснив, що ні 03.04.2022 року ні в будь який інший час, ОСОБА_2 йому ніяких претензій не висувала. Просив, не визнаючи своєї провини, закрити провадження в справі.

Потерпіла ОСОБА_2 , будучи приведеною до присяги в залі суду надала пояснення про те, що вона проживає за адресою АДРЕСА_3 одна. В показах не заперечила того, що дійсно її будинковолодіння не має огорожі, є подвір`я відкритим та в неї у наявності є собака (незряча) породи Алабай (сучка). Вказала, що 03.04. 2022 року десь о 17 годині, вона знаходилася біля будинку АДРЕСА_3 , у сусідки, в якої також є два пса, породи Алабай і вівчарка та коли вона збиралася йти, на неї накинулися собаки що належать ОСОБА_1 , який проживає по АДРЕСА_2 і покусали її за руку. Це були дві собаки, одна породи Алабай, інша вівчарка. Сусідка викликала поліцію, а вже працівники поліції швидку допомогу. В травмпункті їй обробили і перев`язали руку та відправили додому; більше вона ніякого лікування не приймала і нікуди не зверталася. В поясненнях вказувала, що дійсно по вул.. Прип`ятській м. Чернівці часто бігають різні собаки як породисті, так і бродячі та бували випадки, що і на її подвір`я забігали. Пояснила, що текст заяви в поліцію вона власноручно не писала, а лише розписалася. В момент події ОСОБА_1 вона не бачила і ло нього дійсне не зверталася, однак сусіди його просили щоб його собаки не гуляли по вулиці без намордника. Просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Свідок ОСОБА_3 , яка під присягою пояснила, що мешкає по АДРЕСА_3 . 03.04.2022 року біля 5 години вечора почула крик від сусідки ОСОБА_2 . Коли прибігла до неї на подвір`я яке є неогородженим побачила в неї покусану руку та кілька собак породи Алабай і німецьку вівчарку, ці собаки прибігли з АДРЕСА_2 . Побоявшись підходити ближче, вона пішла до себе додому і викликала працівників поліції, які в свою чергу викликали швидку допомогу та ОСОБА_2 відвезли в травмпункт. В наданих поясненнях вказала, що територія будинковолодіння не огорожена та бували випадки коли її собаки ОСОБА_4 і німецька вівчарка забігали на її територію. Пояснила, що вона з ОСОБА_2 зверталися до власника собак щоб він собак не випускав.

Дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення за протоколом серії АПР18№223830 від 03.04.2022р. (а.с.1); - заяву ОСОБА_2 (а.с.3); - пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с. 4,5) та довідки з травмпункту від 03.04.2022р. (а.с.6), з якої вбачається, що у ОСОБА_2 укушені рани передпліччя; при цьому не зазначено, що ці рани мали місце від укусу собаки, заслухавши вищенаведені пояснення, суд зважає на наступне.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимогст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідност.252 КпАП України,орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності

Диспозицією ч. 1 ст. 154 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в не відведених для цього місцях.

Диспозицією ч. 2 ст. 154 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ті ж самі дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених ч. 1 ст. 154 КУпАП.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах:

1) тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без поводків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях (формальний склад);

2) тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без поводків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну (матеріальний склад). Під шкодою здоров`ю розуміють або тілесні ушкодження, тобто порушення анатомічної цілісності органів і тканин або їх фізіологічних функцій, або захворювання або патологічні стани, що вникли в результаті факторів зовнішнього середовища: механічних, фізичних, хімічних, біологічних, психічних.

Таким чином, дана норма - бланкетна, тому обов`язковою умовою являється порушення винною особою ще і вимог підзаконного нормативного акту.

Правила тримання собак і котів встановлюються органами місцевого самоврядування. Відповідно п. 5.13.2 Правил благоустрою міста Ужгород, затверджених на ІV сесії ІІ скликання рішенням Ужгородської міської ради від 26.12.2006, громадяни власники тварин зобов`язані вигулювати собак тільки на повідку та в наморднику, крім декоративних порід, уникати при цьому місць масового скупчення людей, особливо дітей.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодного доказу, який би об`єктивно свідчив про належність вказаної у протоколі собаки саме ОСОБА_1 , а не іншій людині чи взагалі відсутність у цієї тварини господаря.

З досліджених письмових матеріалів справи не встановлено хто саме є власником собаки, яка вкусила потерпілу ОСОБА_2 , оскільки матеріли справи не містять таких відомостей.

З пояснень ОСОБА_2 наданих в суді остання пояснила, що після укусу її собакою, ОСОБА_1 вона на подвір`ї не бачила.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення". Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку". А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції "з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням". У рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за правопорушення, підвідомче суду, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Дана норма є імперативною і не передбачає обов`язку суду визначати питання винності чи невинності особи оскільки по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічне положення міститься в рішенні ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006, за яким у разі закриття провадження по справі, питання про доведеність вини особи не має вирішуватися.

відповідно до висновку Вищого адміністративного суду України «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності», у разі закриття провадження по справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не встановлюється.

Отже, після закінчення вказаних строків унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави вважати про відсутність у суду прав з`ясувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження у справі.

При цьому, пункт 7 частини першої статті 247КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення вчинене у період 01.01.2015-31.12.2017, тобто на даний час строк накладення адміністративного стягнення сплинув.

Згідно правил п. 7 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Враховуючи, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, суд позбавлений процесуальної можливості в подальшому досліджувати докази та вирішувати питання про винуватість, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч. 1 ст.247 КУпАП.

На підставі зазначеного, керуючись статтями 38, 247, 278, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РОНКПП: НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 закрити на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом 10 діб з дня проголошення.

Суддя Слободян Г.М.