ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
14 грудня 2022 рокуСправа №: 695/3316/22
Номер провадження 3/695/2389/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2022 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , -

за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 16.09.2022 року, серії ВАВ № 227167, ОСОБА_1 16.09.2022 р., близько 18 год. 50 хв. залишила своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 , 2012 р.н., ОСОБА_3 2019 р.н., без нагляду, чим ухиляється від встановлених законодавством обов`язків щодо виховання та догляду відносно своїх малолітніх дітей.

Під час розгляду матеріалів справи ОСОБА_1 свою вину заперечувала та вказала, що вказаний протокол був складений зі слів її чоловіка, з яким у неї неприязні відносини, крім того вказаних дітей вона залишила разом із ним, оскільки пішла на роботу в нічну зміну, адже працює на Золотоніській підстанції Лівобережної станції екстреної (швидкої) медичної допомоги. Також ОСОБА_1 вказувала, що свої пояснення щодо обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення їй не пропонували надати, а копію протоколу про адміністративне правопорушення не вручали.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що справа підлягає закриттю за відсутністю у діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, виходячи із наступного.

Частина 1 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Отже, диспозиція даної статті посилається на певне законодавство, яке передбачає виконання обов`язків. Тому, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, повинно бути доведено, які саме обов`язки не були виконані останньою і яким законодавством передбачене їх виконання.

Отже, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.98 р. у справі про тлумачення терміну "законодавство" визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст. 184 КУпАП.

Згідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Разом з тим, згідно ст. 150 Сімейного кодексу України:

1.Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

2.Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

3.Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

4.Батьки зобов`язані поважати дитину.

5.Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

6.Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

7.Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Статтею 256 КУпАП встановлено вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У протоколі не зазначено на скільки часу ОСОБА_1 залишила своїх дітей, скільки останні перебували без нагляду, в яких умова останні проживають, тощо.

З огляду на викладене, виходячи з аналізу вказаного вище законодавства, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, працівниками поліції вказана норма матеріального права застосована не була, оскільки не було конкретизовано, у який спосіб особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своїх дітей та яких саме обов`язків така особа не виконала. Тобто фактично не розкрито суті адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення.

Проте, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, в порушення вимог ст. 251 КУпАП не зібрано доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів справи, єдиним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП є письмові пояснення її чоловіка.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 працює на посаді фельдшера з медицини невідкладних станів (бригад екстреної (швидкої) медицини допомоги та виїзних консультативних бригад) Золотоніської підстанції Лівобережної станції екстреної (швидкої) медичної допомоги, що стверджується характеристикою останньої.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності ж до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Тому, проаналізувавши наявні в справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 184 КУпАП не доведена та в діях останньої відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 184 КУпАП, в зв`язку з чим відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження у справі відносно неї слід закрити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 7, 9, 247, 284, ч. 1 ст. 184 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Суддя Середа Л.В.