П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Крегул М.М., за участі особи відносно якої складно протокол ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в Закарпатській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер суду невідомий, за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 517449 від 14.10.2022 року вбачається, що 14 жовтня 2022 року, о 02 год. 25 хв. в м. Ужгород, вул. Грушевського, 29, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Mercedess Benz E350CDi, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився о 02 год. 23 хв. в м. Ужгород, вул. Грушевського, 29, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засідання порушник ОСОБА_1 ,. надав письмові пояснення та заперечив щодо складеного відносно нього протоколу, оскільки, вину свою не визнає та просив закрити провадження відносно нього у звязку з відсутністю у його діях адміністративного правопорушенн за ч.1 ст.130 КУпАП. В судовому засіданні зазначив, що вважає такий безпідставним, та складеним з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, спиртні напої не вживав, а протокол про відмову від проходження медичного огляду поліцейські склали не роз`яснивши йому жодних наслідків такої процесуальної дії. Зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення складеним щодо нього значиться, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку. При цьому, в порушення вказаних вимог, відмова останнього не була засвідчена у визначеному зконом порядку за участі двох свідків. В той самий час в адміністративних матеріалах взагалі відсутнє направлення його до медичного закладу для проходження медичного огляду. Вказує, що вимоги п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейськими взводу ТОР не виконано, як в протоколі за ч. 1 ст.130 КУпАП так і в адміністративних матеріалах в цілому. У зв`язку з наведеним в долучених письмових поясненнях, просив провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ч. 2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103.

Відповідно до п.6 вказаної постанови водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно п. 8 Розділу 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом від 09.11.2015№ 1452/735, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Згідно з п. 10 вказаної Інструкції, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Огляд на стан сп`яніння, проведений з порушенням, зокрема пунктів 6, 7 Розділу І Інструкції, вважається недійсним (ч. 5ст. 266 КУпАП та пункту 22 Розділу ІІІ Інструкції).

З відомостей зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №517449 від 14.10.2022 вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в подальшому в медичному закладі за адесою : в м.Ужгород , вул.Грушевського 29..

Однак, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису з місця події 14.10.2022р. о 02 год.25 хв. , який міститься на DVD диску, що долучений до матеріалів справи слідує, що огляд водія ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я проведено не було, право на проходження такого огляду водієві не роз`яснено і запропоновано пройти такий не було, та в порушення затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008р. №1103 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та вимог п.п.1.3-1.4 розділу 1, п.8, п.12 розділу 11 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак наркотичного сп`яніння, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено чи видавалось ОСОБА_1 , як водієві транспортного засобу направлення саме 14.10.2022року о 2год.00 хв. на медичний огляд , з метою виявлення у останього стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння , відповідно до форми, наведеної в додатку 1 до цієї Інструкції, та до матеріалів справи, які надійшли до суду працівниками поліції таке направлення не долучено.

Також з дослідженого в судовому засіданні відеозапису з місця події судом встановлено, що інспектор поліції не ззначає , за якими саме ознаками він визначив стан сп`яніння у ОСОБА_1 .. З такого слідує, що інспектором Шимко П.Р. тільки було оголошено водієві про те, що «небайдужою особою було повідомлено, про керування транспортним засобом Mercedess Benz E350CDi, д.н.з. НОМЕР_1 водієм, який перебуває в стані алкогольного сп`яніння».

При цьому, відповідно до протоколу серії ДПР18 №517449 від 14.10.2022 вбачається, що поліцейським встановлено наявність у ОСОБА_1 таких ознак алкогольного сп`яніння як: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, а також зазначено, що водій відмовився від проходження огляду в медичному закладі.

Разом з цим, під час дослідження в судовому засіданні відеозапису з місця подіїї 14.10.2022р., особою щодо якої складено протокол ОСОБА_1 наголошено, що жодних порушень координації рухів у нього не вбачається, та такі є надуманими працівниками поліції і такі не оголошені були йому під час зупинки транспортого засобу , а занесені до протоколу про адміністративне правопорушення. .

Інших доказів, працівниками поліції, для підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не надно суду..

Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 517449 від 14.10.2022р. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено без дотримання вимог ст.ст. 256, 266 КУпАП (і такі порушення не можуть бути усунені шляхом повернення матеріалів на доопрацювання), суд не може дати об`єктивної оцінки протоколу, як доказу, та відповідно брати його за основу доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ст.130 КУпАП , яке йому ставиться у провину, а саме, відмову від проходження огляду на стан спяніння.

За змістом ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За наведених умов, суть вчиненого правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Окрім того, суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, а саме, що відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Встановлені у суді обставини не підтверджують правильність викладених у протоколі серії ДПР18 № 517449 від 14.10.2022р. відносно ОСОБА_1 даних про обставини правопорушення та дотримання інспектором встановленого порядку складання протоколу та правил і порядку огляду водія на стан сп`яніння.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За вищезазначених обставин, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставіп.1 ч.1ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130 , 247, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул