ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1481/22 Справа № 216/3145/22 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р.О. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Малиці Ю.М., на постанову Центрально-Міського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 23 серпня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.162 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 8500 грн. з конфіскацією валютних цінностей.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.,

в с т а н о в и л а:

постановою судді Центрально-Міського районного суду м.Кривий Ріг від 27 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, 15.07.2022 року о 13 год. 30 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , здійснив незаконний обмін валютних цінностей, як засобів платежу, а саме обміняв у ОСОБА_2 100 доларів США на 3790 гривень, чим порушив ст.16 Декрету КМУ Про систему валютного регулювання і валютного контролю від 19.02.1993 року.

На зазначену постанову захисник Малиця Ю.М. подав апеляційну скаргу, з якої вбачається, що останній просить поновити строк на подання апеляційної скарги, постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що судом при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення були порушені вимоги ст.252 КУпАП, внаслідок чого однобічно і неповно досліджені обставини, які мають суттєве значення у справі, а висновки судді не відповідають дійсності.

В судовому засіданні захисник Малиця Ю.М. доводи апеляційної скарги підтримав, та просив постанову суду першої інстанції скасувати, у зв`язку з тим, що нормативно-правовий акт, на який посилається дільничний у своєму протоколі, а саме Декрет КМУ від 19.02.1993 року, не є чинним, у зв`язку з чим, суд першої інстанції, розглядаючи справу, вийшов за межі суті правопорушення, вказаного в протоколі. Також, адвокат наголошував на тому, що суд першої інстанції упереджено поставився до справи відносно ОСОБА_1 , не взявши до уваги пояснення останнього, про те, що ніякі валютні операції не здійснювались, а ОСОБА_2 було лише надано розмін однієї тисячі гривень на його прохання.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 погодився із своїм захисником та зауважив, що він не здійснював ніякий продаж валютних цінностей, а іноземна валюта, що була виявлена у нього, була для його особистого користування.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника та особу, що притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення, прихожу до висновків, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративна відповідальність за ст.162 КУпАП настає через незаконні скуповування, продаж, обмін, використання валютних цінностей як засобу платежу або як застави.

Об`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ст.162 КУпАП є суспільні відносини у сфері обігу валютних цінностей.

Враховуючи, що стаття 162 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №808054 від 15.07.2022 року у діях ОСОБА_1 встановлені ознаки порушення ст. 16 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року Про систему валютного регулювання і валютного контролю.

Однак, вищевказаний правовий акт Кабінету Міністрів України у цілому втратив чинність у зв`язку із прийняттям Верховною Радою України 21.06.2018 року Закону України Про валюту і валютні цінності, що набрав чинності 07.07.2018 року.

Відтак, особі, уповноваженій на складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.162 КУпАП, слід було брати до уваги саме положення Закону України Про валюту і валютні цінності, а не констатувати порушення положень Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року Про систему валютного регулювання і валютного контролю, котрий станом на дату складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення втратив чинність.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» одним із завдань вмотивованого рішення є демонстрація сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Також за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хаджинастасиу проти Греції», національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію.

В підтвердження апеляційної скарги вищевказані вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.162 КУпАП, за обставин, викладених у постанові судді, не є обґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності.

За змістом наведених вище спеціальних норм, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП, полягає в обміні валютних цінностей як засобу платежу із порушенням вимог Закону України «Про валюту і валютні операції» та Положення про структуру валютного ринку України, умови та порядок торгівлі іноземною валютою та банківськими металами на валютному ринку України, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 1 від 02.01.2019 року.

Однак матеріали адміністративної справи не містять будь-яких об`єктивних даних про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, здійснював обмін саме валютними цінностями, а відтак, не міг порушити та не порушив положення Закону України «Про валюту і валютні операції» та Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», який, до того ж, втратив чинність.

Крім цього, відповідно п.1 ч.1 ст.255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), у тому числі й за ст. 162 КупАП.

Підпунктом 5 пункту 2 Розділу ІІ Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №650 від 28.07.2017 року, встановлено, що одним з обов`язків дільничного офіцера поліції є, у випадках, визначених законодавством, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, прийняття рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання.

Апеляційним судом встановлена відсутність в матеріалах справи будь-якого документу, який би уповноважував старшого дільничного офіцера поліції СДОП ВП Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області Бондарчука Р.О. на складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №808054 від 15.07.2022 року відносно ОСОБА_1 за ст.162 КУпАП.

З огляду на зазначене, старший дільничний офіцер поліції Бондарчука Р.О. вжив заходів з метою виявлення адміністративного правопорушення та склав відносно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протокол про адміністративне правопорушення без належних на те повноважень.

Судом першої інстанції проігноровано вищевказані порушення та не доведено вину ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 , викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів.

Аналіз та правова оцінка обставин справи, відсутність належного суб`єкту складання адміністративного протоколу та об`єктивних доказів того, що дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.162 КУпАП, свідчать про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.162 КУпАП України.

Крім того, згідно ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи; копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено; копія постанови вручається під розписку; у разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

В наявних матеріалах справи відсутні будь-які докази направлення копії постанови від 23.08.2022 року ОСОБА_1 . При цьому, є розписка від 05.10.2022 року про отримання ОСОБА_1 копії постанови. З огляду на зазначене, апеляційний суд не бере до уваги клопотання захисника Малиці Ю.М. про поновлення строку на подання апеляційної скарги через його фактичне дотримання.

Відповідно до ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вбачає підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, а провадження у справі закрити.

Керуючись статтями 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу захисника Малиці Ю.М., в інтересах ОСОБА_1 , задовільнити.

Постанову Центрально-Міського районного суду м.Кривий Ріг від 27 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.162 КУпАП, скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.162 КУпАП.

Повернути ОСОБА_1 грошові кошти, які були вилучені відповідно до протоколу огляду від 15.07.2022 року, а саме: 11341 гривні, 326 доларів США, 2000 євро, 600 польських злотих.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду І.М. Свіягіна