Справа № 496/5428/22
Провадження № 3/496/3933/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради на посаді фельдшера,

за ст. 122-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

03.11.2022 року поліцейським ВРПП ОРУП №2 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №122137 і ставиться йому в провину те, що він 01.11.2022 року о 16 год 12 хв. на ринку «7 Кілометр» в смт Авангард по вул. Овідіопольська дорога, керував автомобілем марки «Kia Sorento», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого встановлені без дозволу відповідного органу Національної поліції України попереджувальні світлові сигнальні пристрої та проблискові маячки, проблискові маячки синього та червоного кольору.

Зазначена подія була кваліфікована поліцейським як порушення, за яке передбачена відповідальність за ст. 122-5 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але від нього до суду надійшло заперечення на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №122137 від 03.11.2022 року, в якому він заперечує щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, просить скасувати протокол поліцейського ВРПП Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області старшого сержанта поліції Мойса В.В. серії ААД №122137 від 03.11.2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ст. 122-5 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення. При цьому посилається на те, що в його користуванні знаходиться транспортний засіб «Kia Sorento», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який він придбав у липні 2021 року в м. Херсон. Іноді вказаним транспортним засобом користується його сини ОСОБА_2 01.11.2022 року йому на мобільний телефон надійшов дзвінок від його сина, який повідомив йому, що співробітниками ДВБ йому висунуто претензії стосовно приладу, який встановлений на торпеді під лобовим склом, у зв`язку з чим вони вимагають від співробітників СРПП Одеського РУП №2 скласти протокол по ст. 122-5 КУпАП за фактом встановлення проблискових маячків синього та червоного кольору. За даним фактом пояснює наступне. Транспортний засіб він придбав з вже встановленим приладом продовгуватої форми з прозорими лампочками всередині та покритої зверху прозорою пластмасою. Зі слів колишнього власника це прилад для іонізації повітря від хвороби COVID-19, але він перебуває в несправному стані та в ньому відсутній шнур живлення. Даний прилад йому не заважав, у зв`язку з чим він його не демонтував. З приводу того, що його автомобіль знаходився на стоянці ринку «7 Кілометр» зазначає, що часто, в тому числі і 01.11.2022 року, він підвозить свого сина на роботу до відділку поліції на території ринку та залишає йому автомобіль на парковці для того, щоб той зміг дістатись у вечірній час додому, так як він може затриматись до пізньої години. 03.11.2022 року його викликали до Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області, де склали у відношенні нього протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №122137 за ст. 122-5 КУпАП, з яким він не згоден, так як даний прилад не являється спеціальним світловим приладом та не має змінної частоти світлових імпульсів. Крім того, він його не встановлював і не використовував, у зв`язку з тим, що він не в справному стані і в нього пошкоджений шнур живлення. За таких обставин в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-5 КУпАП. Вказує, що в матеріалах справи немає жодних доказів, які свідчать про те, що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-5 КУпАП, зокрема відеодоказу, що він керував транспортним засобом із увімкненим приладом, та даний прилад являється спеціальним світловим приладом, який має змінну частоту світлових імпульсів. На його думку, працівник поліції не мав права притягати його до адміністративної відповідальності без доказів та без з`ясування всіх обставин справи, а тому вважає, що протокол про адміністративне правопорушення є незаконним та підлягає скасуванню.

Приймаючи до уваги заперечення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 122-5 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, законною підставою для накладення на конкретну особу адміністративного стягнення є достатні дані про вчинення цією особою правопорушення, за яке і накладається дане стягнення.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Всупереч вимогам вказаної статті, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №122137 складено 03.11.2022 року, тоді як правопорушення, яке ставиться в провину ОСОБА_1 , скоєно 01.11.2022 року.

Так, адміністративна відповідальність за ст. 122-5 КУпАП настає за порушення вимог законодавства щодо встановлення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Згідно примітки до зазначеної норми, під спеціальним світловим сигнальним пристроєм слід розуміти світловий пристрій, що має змінну частоту світлових імпульсів та який дозволяється встановлювати тільки на оперативні або спеціальні транспортні засоби.

Під спеціальним звуковим сигнальним пристроєм слід розуміти звуковий пристрій, що має змінну основну частоту (за винятком охоронної сигналізації) та який дозволяється встановлювати тільки на оперативні транспортні засоби.

Відповідно до п. 31.3г ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі порушення порядку встановлення і використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв.

Умовою притягнення до адміністративної відповідальності є наявність вини. Умисна форма вини виражається в тому, що особа усвідомлює суспільну небезпеку своєї дії або бездіяльності, передбачає її шкідливі наслідки та бажає або свідомо допускає їх настання. Таким чином, вина у формі умислу має місце тоді, коли з поведінки особи видно, що вона свідомо спрямована на порушення закону.

За правилами ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Водночас, протокол про адміністративне правопорушення не містить даних, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП, оскільки керування транспортним засобом із встановленими попереджувальними світловими сигнальними пристроями та проблисковими маячками, як вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, не є тотожним поняттю встановленню і використанню цих пристроїв, про що зазначено в диспозиції ст. 122-5 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Malofeyevа v. Russia» та «Karelin v. Russia» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Отже в такому разі справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Більш того, з матеріалів справи, а також оглянутого в судовому засіданні відеозапису, вбачається, що автомобіль в якому працівники ДВБ виявили, нібито спеціальний світловий сигнальний пристрій, стояв на парковці, на їх прохання ОСОБА_2 відчинив вказаний автомобіль, в салоні якого на торпеді знаходився непрацюючий невідомий пристрій. Тобто ОСОБА_1 , якому ставить в вину керування транспортним засобом, у якого встановлені без дозволу відповідного органу Національної поліції України попереджувальні світлові сигнальні пристрої та проблискові маячки, транспортним засобом не керував та взагалі був відсутній під час виявлення працівниками ДВБ даного пристрою в автівці.

Із письмових пояснень ОСОБА_2 , які аналогічні його поясненням, які зафіксовані на відео, вбачається, що йому невідомо для чого на торпеді автомобіля встановлено якийсь прилад, у якого відірваний шнур живлення та який не працює, оскільки автомобіль належить його батьку ОСОБА_1 , який періодично дозволяє йому користуватись його автівкою.

Доказів того, що пристрій, який був встановлений в салоні автомобіля марки «Kia Sorento», реєстраційний номер НОМЕР_1 , дійсно відноситься до спеціального світлового сигнального із змінною частотою світлових імпульсів, перебував в робочому стані і був придатний до використання, а також того, що цей пристрій встановив саме ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Таким чином, під час розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП.

Оскільки саме на особу, уповноважену на складання протоколу, покладено обов`язок збирання доказів, що з огляду на викладене належним чином здійснено не було, відсутні підстави для притягнення до відповідальності особи, щодо якої такий протокол було складено.

За приписами ч. ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.12.2010 року №23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Суд також враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені, зокрема, в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно висновку, який міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №560/751/17 від 27.06.2019 року, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

До матеріалів справи поліцейським не було долучено жодних об`єктивних доказів на підтвердження обставин, викладених у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Недоведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог законодавства щодо встановлення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв має наслідком відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП, та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

При цьому, заперечення ОСОБА_1 в частині скасування протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №122137 від 03.11.2022 року не може бути прийняте судом до уваги, оскільки складання протоколу про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень та нормами КУпАП його скасування не передбачено.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд має обґрунтовувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 245, 247, 251, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 62 Конституції України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-5 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра