Номер провадження 3/754/66/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 січня 2022 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Колегаєва С.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Головного управління Держспоживслужби в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 18 листопада 2021 року №842, 18 листопада 2021 року приблизно о 14 год. 10 хв., в АДРЕСА_2 , в приміщенні магазину непродовольчих товарів «ІНФОРМАЦІЯ_2» ФОП ОСОБА_2 , продавець ОСОБА_1 не забезпечила централізований збір використаних ЗІЗ, не дотрималась вимог щодо вологого прибирання приміщень, відсутній журнал вологого прибирання, не проводився температурний скрінінг всім працівникам, відсутній журнал термометрії, чим порушила вимоги ст. 29 Закону України «про захист населення від інфекційних хвороб»; підпункт 9 пункту 2-2 Постанови КМУ від 09 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби (COVID-19) спричиненої корона вірусом SARS-Cov-2» зі змінами, пункт 1.8 постанови Головного державного санітарного лікаря України №17 від 09.05.2020 року «Про затвердження тимчасових редакцій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19), що є порушенням правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-епідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, за що передбачена відповідальність частиною першою ст. 44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 44-3 КУпАП особа несе відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норма ст. 44-3 КУпАП носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ст. 14 визначає що, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Як вбачається із статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» - карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення,встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину. Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Стаття 30 зазначеного Закону надає повноваження місцевим органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування в умовах карантину запроваджувати більш жорстокі, ніж встановлені нормативно-правовими актами, вимоги щодо якості, умов виробництва, виготовлення та реалізації продуктів харчування, режиму обробки та якості питної води.

За адресою АДРЕСА_2 , в приміщенні магазину непродовольчих товарів « ІНФОРМАЦІЯ_2 » що належить ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , є продавцем, яка відповідно до посадових обов`язків не наділена правом впроваджувати на території магазину дезінфекційні та профілактичні тощо заходи та визначати періодичність проведення та об`єм таких заходів, особисто не здійснюю господарську діяльність, тільки виконує ті заходи, які на неї поклало керівництво. Такі заходи впроваджує юридична особа фізична особа-підприємець, які повинні впроваджувати посадові особи, наділені відповідними повноваженнями відповідно до своїх посадових обов`язків, такими особами можуть бути - ФОП.

Отже, відповідно до статті 29 та 30 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» - тимчасові обов`язки щодо здійснення профілактичних заходів може бути встановлено для ФОП ОСОБА_2 . ОСОБА_1 не є особою, яка має повноваження щодо прийняття рішень за зазначеного ФОП.

Якщо до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено достатніх доказів для підтвердження факту вчинення правопорушення, то суд позбавлений можливості самостійно встановлювати факт вчинення адміністративного проступку та притягнути особу, щодо якої складено протокол до адміністративної відповідальності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Отже, суд не має права замість уповноваженої на то законом особи збирати докази у справі про адміністративне правопорушення, обвинувачення не може грунтуватись на припущеннях, а всі сумніви в силу ст. 62 Конституції України мають трактуватись на користь особи, щодо якої складено протокол.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії» (Каrelin v/ Russia», заява № 926/08), коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, суд не має змоги уточнювати, відредактовувати протокол.

Колегія суддів в Постанові КАС ВС від 08.07.2020р. по справі № 463/1352/16-а (К/9901/2141/18) зробила висновок що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведення невинуватості цієї особи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44-3, 245, 247, 251, 254, 256, 258, 268 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП зкрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з моменту винесення.

Суддя: С.В. Колегаєва