Справа № 462/4330/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 грудня 2022 року суддя Залізничного районного суду м.Львова Румілова Н.М., розглянувши у судовому засіданні матеріали, які надійшли з УПП у м. Львові ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Залізничного районного суду на розгляд надійшов протокол серії ААД27398, складений 06.08.2022 року о 19.30год. поліцейським інспектором взводу №2, роти №2, батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП Осташевським В.М., згідно до якого 08.08.2022 року о 10.32 в м.Львові, вул. Залізнична д.60 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Master, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в мед закладу у лікаря нарколога зі згоди водія у встановленому порядку, стан алкогольного сп`яніння проводився у мед закладі у лікаря-нарколога підтверджується висновком №001917, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник Гобечія І.Т. в судовому засіданні зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог КУпАП і сам огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено з грубими порушеннями вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 145. Так у працівників поліції не було підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки із відеозаписів з нагрудних камер вбачається, що його поведінка повністю відповідає обстановці. Окрім того, послався на розмову поліцейського з лікарем, яка зафіксована на відеозапису, згідно до якої поліцейський повідомляє лікаря, що в нього немає драгера. Також до протоколу не долучене направлення водія ОСОБА_1 до мед закладу на огляд.Окрім того, мед заклад не надав акту огляду, який став підставою для видачі Висновку №001917 щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 від 06.08.2022 р., а відтак, в матеріалах справи відсутній конкретний показник кількості проміле в крові останнього. Провадження має бути закрите у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, ще тому, що результат огляду на стан сп`яніння, а саме начебто 0,29 проміле, ОСОБА_1 , який був встановлений лікарем закладу охорони здоров`я шляхом використання спеціального технічного засобу, що визначив вміст алкоголю в повітрі, що видихається, не відповідає дійсності, оскільки відповідно до п. 7 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735, показник тесту наявності алкоголю має мати цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові, а для перевірки на стан сп`яніння ОСОБА_1 лікарями закладу охорони здоров`я застосовано спеціальний технічний засіб, який встановлює кількість алкоголю у повітрі, яке видихується, а не у крові. Однак національне законодавство не містить норм про допустимі межі вмісту алкоголю у повітрі, що видихається. Просив суд провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали до протоколу, висновок КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» за №001917 від 06.08.2022 р., оглянувши відеозапис, приходить до наступного.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу, впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.251, 252 КУпАП, приймаючи рішення у справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення розроблені та затверджені наказом МВС від 07.11.2015 за №1395 з реєстрацією в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/278853 «Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі -Інструкція №1395), наказом МВС від 06.11.2015 за №1376 з реєстрацією в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27942 «Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» (далі -Інструкція №1376), спільним наказом МВС і МОЗ від 09.11.2015 за №1452/735 з реєстрацією в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі -Інструкція №1452/735) недотримання норм яких дає підстави для висновку про недопустимість доказів на підтвердження обставин подій та доведеності вини особи у вчиненні відповідного адміністративного правопорушення.

Статтею 266 КУпАП регламентовано огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, частинами 2, 3, 5 цієї статті передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Однак у матеріалах адміністративної справи відсутнє направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, де б були зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, які передбачені п. 4 розділу 1 зазначеної вище інструкції (ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість).

Такі ознаки не зафіксовані і у протоколі про адміністративне правопорушення. Також і при огляді відеозапису візуально не вбачається ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 . Відповідно до п.7 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. З матеріалів справи не вбачається, що спеціальний технічний засіб поліцейським застосовувався. Зазначене підтверджується також і розмовою поліцейського з лікарем, на яку послався захисник, та яка була зафіксована на відеозапису, «Цей, кароче, дивіться, то алко, але я на камеру говорю, що хочу на алко і на нарко, бо в мене нема драгера і не було кому привезти, я типу, щоб сюда привезти кажу типу, спочатку продуємо…» (1 хв. 58 сек. чи 11:12:41 год. файлу під назвою 470254 «Clip - 3»).

Також згідно висновку лікаря таких ознак у ОСОБА_1 виявлено не було. Вказане свідчить про те, що у поліцейського не було підстав для скерування ОСОБА_1 на огляд та поліцейський у встановленому законом порядку не направляв у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім того, висновок лікаря повинен бути встановлений лікарем після всіх клінічних та лабораторних досліджень.

Відповідно до п.7,8,15 вищезазначеної Інструкції (№ 1452/735 від 09.11.2015 р.) проведення лабораторних досліджень на визначення алкогольного, наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду.

Для перевірки на стан сп`яніння ОСОБА_1 лікарями закладу охорони здоров`я був застосований спеціальний технічний засіб - який встановлює кількість алкоголю у повітрі, яке видихується, а не у крові.

За результатами огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 встановлено діагноз «алкогольне сп`яніння», який внесено до висновку медичного огляду № 001917.

Таким чином, висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння видано за відсутністю на час його видання підстави для цього, лабораторні дослідження не проводились.

Аналіз наведених встановлених під час розгляду справи обставин і їх правового регулювання дає підстави для висновку, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений в закладі охорони здоров`я з істотними порушеннями вимог ст.266 КУпАП та Інструкції №1452/735 і тому такий відповідно до п.22 розділу ІІІ Інструкції №1452/735 слід вважати недійсним.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський Суд з прав людини у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Оскільки суддею встановлено істотні порушення норм законодавства під час проведення огляду на стан сп`яніння відносно ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні достатні допустимі та належні докази для доведення вини останнього, що виключає наявність складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283-284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти діб з дня її винесення.

Суддя: Н.М.Румілова