ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/165/22 Справа № 199/3912/20 Суддя у 1-й інстанції - СЕНЧИШИН Ф. М. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд, в особі судді Коваленко В.Д., за участю ОСОБА_1 та її адвоката Павленко О., та з іншого боку - ОСОБА_2 та його адвоката Чіп Я.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його адвоката Чіп Я.М., на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 листопада 2021 року, якою провадження щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вищою освітою, вдови, працюючої консультантом - юристом в Лівобережному центрі БППД, зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Як зазначено в постанові суду, ОСОБА_1 протоколом про адміністративне правопорушення було інкриміновано те, що вона о 07 год. 55 хв. 05 червня 2020 року керувала автомобілем «CHEVROLET AVEO TC 580», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалася на перехресті нерівнозначних доріг вул. Універсальна та вул. Янтарна у м. Дніпро, та порушивши вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України, на виїзді з другорядної дороги на головну не виконала вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не надала дорогу автомобілю «HYUNDAI SONATA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого скоїла з ним зіткнення.

Суд першої інстанції закрив адміністративне провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат Чіп Я.М., який діє в інтересах ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати та визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на підставі ст.38 КУпАП провадження по справі закрити, у зв`язку із спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім цього, порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови районного суду, остільки строк пропущений з поважних причин.

На його думку, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, остільки районний суд належним чином не дослідив докази по справі. Вважає, що в протоколі про адміністративне правопорушення було вірно зазначено, що саме водій ОСОБА_1 порушила вимоги п. 16.11 ПДР, внаслідок чого сталося ДТП, остільки водій ОСОБА_1 виконувала виїзд на перехрестя саме з другоряної дороги (вул. Унверсальна) на головну (вул.Янтарна) по якій рухався водій ОСОБА_2 .

Позиція учасників апеляційного перегляду.

В апеляційному суді ОСОБА_2 та його адвокат Чіп Я.М. підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

В апеляційному суді ОСОБА_1 та її адвокат Павленко О., заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили постанову суду першої інстанції залишити без задоволення.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думки учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відповідні докази, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Насамперед вважаю за необхідне поновити ОСОБА_2 та його адвокату Чіп Я.М. строк на апеляційне оскарження, остільки раніше ними було подано апеляційну скаргу, яку постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року було повернуто для належного оформлення. Апелянтом було усунено недоліки та було повторно подано апеляційну скаргу.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що вказані вимоги закону судом першої інстанції було дотримано, а посилання в апеляційній скарзі на неповноту і необ`єктивність судового розгляду, на невідповідність висновків суду про відсутність в діях водія ОСОБА_1 інкримінованих їй органом поліції протиправних дій фактичним обставинам справи, є безпідставними.

Судовий розгляд по справі проведено з дотриманням процесуальних норм, а висновки суду про відсутність доказів винуватості водія ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення при встановлених органом поліції обставинах, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені розглянутими в судовому засіданні відповідними доказами.

Суд першої інстанції ретельно перевірив доводи потерпілого ОСОБА_2 про те, що саме з вини водія ОСОБА_1 настали наслідки, які потягли за собою механічні ушкодження транспортних засобів, та надав цьому відповідну критичну оцінку.

Під час апеляційної перевірки законності прийнятого судом першої інстанції рішення встановлено, що безпосередніми учасниками дорожньої події були водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Суд послався на те, що згідно пояснень водія ОСОБА_1 вона близько 07 годин 55 хвилин 05 червня 2020 року керувала автомобілем «CHEVROLET AVEO TC 580», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись з боку вул. Універсальної, буд. 22 в бік вул. Янтарної в напрямку вул. Калинової. Виїжджаючи на вул. Янтарну, переконалася, що автомобілі, які повільно рухалися з лівого боку направо, пригальмували, тим самим пропускаючи її автомобіль та продовжила рух. Переконавшись, що смуга руху справа на ліво вільна, почала рух в напрямку вул. Калинової, а саме ліворуч, переконавшись, що немає перешкод. Коли її автомобіль вже майже завершив поворот з смуги, де вона знаходилась, на зустрічну смугу руху їй різко виїхав автомобіль «HYUNDAI». ОСОБА_1 різко загальмувала, але у зустрічного автомобіля була дуже велика швидкість, тому зіткнення уникнути не вдалося. Швидкість її автомобіля при здійсненні маневру в момент ДТП була приблизно 10-20 км/год.

В свою чергу, потерпілий ОСОБА_2 поясняв, що 05 червня 2020 року о 07 год. 55 хв. він керував автомобілем «HYUNDAI SONATA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Янтарній з боку вул. Калинової в бік вул. Грінченка. В районі вул. Універсально почав здійснювати обгін транспортних засобів, які стояли, та у цей момент з другорядної дороги вул. Універсальної почав виїжджати автомобіль CHEVROLET AVEO TC 580», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, виїжджаючи на головну дорогу, не надав йому перевагу в русі, не виконавши, на його думку, вимогу дорожнього знака 2.1 «Дати дорогу» встановленого безпосередньо перед перехрестям, внаслідок чого сталося зіткнення.

По справі, з метою належного з`ясування обставин справи було проведено дві автотехнічні експертизи.

Згідно висновку експерта № 19/104-9/2/838 від 29 липня 202 року, в даній дорожній обстановці, за варіантом розвитку механізму ДТП зі слів водія ОСОБА_1 , водій автомобіля «CHEVROLET AVEO ТС 580», ОСОБА_1 повинна була діяти згідно вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху. В діях водія автомобіля «CHEVROLET AVEO ТС 580» ОСОБА_1 , при заданому механізмові пригоди, не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР, які б з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. У даній дорожній обстановці водій автомобіля «HYUNDAI SONATA» ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. При заданому механізмові події дії водія автомобіля «HYUNDAI SONATA» ОСОБА_2 , не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Відповідно до висновку комісійної судової авто технічної експертизи № 4190-20 від 18 жовтня 2021 року:

Варіант № 1 - по поясненням водія автомобіля «Chevrolet Aveo ТС 580» ОСОБА_1 : у даному варіанті дослідження, водію автомобіля «Chevrolet Aveo ТС 580» ОСОБА_1 для забезпечення безпеки дорожнього руху необхідно було діяти відповідно до вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України. У даному варіанті дослідження, водій автомобіля «Chevrolet Aveo ТС 580» ОСОБА_1 не мала технічної можливості запобігти зіткнення шляхом виконання нею вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України. Оскільки у даному варіанті дослідження, водій автомобіля «Chevrolet Aveo ТС 580» ОСОБА_1 не мала технічної можливості запобігти зіткнення шляхом виконання нею вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України, тому невідповідностей технічним Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, не вбачається. У даному варіанті дослідження, невідповідностей технічним вимогам Правил дорожнього руху України у діях водія автомобіля «Chevrolet Aveo ТС 580» ОСОБА_1 , які могли б знаходитись у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою з технічної точки зору не вбачається. У даному варіанті дослідження, водію автомобіля «Hyundai Sonata» ОСОБА_2 для забезпечення безпеки дорожнього руху необхідно було діяти відповідно до вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху України, який мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді шляхом виконання ним вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху України. У даному варіанті дослідження, в діях водія автомобіля «Hyundai Sonata» ОСОБА_2 вбачаються невідповідності до вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

Варіант № 2 - по поясненням водія автомобіля «Hyundai Sonata» ОСОБА_2 : у даному варіанті дослідження, водію автомобіля «Chevrolet Aveo ТС 580» ОСОБА_1 для забезпечення безпеки дорожнього руху необхідно було діяти відповідно до вимог дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», п. 16.11. Правил дорожнього руху України. У даному варіанті дослідження, водій автомобіля «Chevrolet Aveo ТС 580» ОСОБА_1 мала технічну можливість запобігти дорожньо-транспортну пригоду шляхом виконання нею вимог дорожнього знака 2.1 «Дати дорогу» та вимог п. 16.11. Правил дорожнього руху України. У даному варіанті дослідження, в діях водія автомобіля «Chevrolet Aveo ТС 580» ОСОБА_1 вбачаються невідповідності до вимог дорожнього знака 2.1 «Дати дорогу» та вимог п. 16.11. Правил дорожнього руху України. У даному варіанті дослідження, в діях водія автомобіля «Chevrolet Aveo ТС 580» ОСОБА_1 вбачаються невідповідності до вимог дорожнього знака 2.1 «Дати дорогу» та вимог п. 16.11. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. У даному варіанті, дослідження питань оцінки дій водія автомобіля «Hyundai Sonata» ОСОБА_2 відповідно до вимог Правил дорожнього руху України, технічної можливості запобігти зіткнення та причинно наслідкового зв`язку дій водія ОСОБА_2 з дорожньо-транспортною пригоди, буде проведено по двом варіантам розвитку дорожньо-транспортної пригоди.

Варіант І - якщо в умовах місця ДТП водій автомобіля «Hyundai Sonata» ОСОБА_2 встигав завершити маневр обгону і повернутися на раніше займану смугу руху до початку перехрестя.

У даному варіанті дослідження, водію автомобіля «Hyundai Sonata» ОСОБА_2 для забезпечення безпеки дорожнього руху необхідно було діяти відповідно до вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України. У даному варіанті дослідження, вирішити експертним шляхом питання, чи мав водій автомобіля «Hyundai Sonata» ОСОБА_2 технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді, не надається можливим, про що викладено в дослідницькій частині. У даному варіанті дослідження, вирішити експертним шляхом, чи відповідали дії водія автомобіля «Hyundai Sonata» ОСОБА_2 технічним вимогам Правил дорожнього руху України, можливо після вирішення питання наявності або відсутності у водія автомобіля «Hyundai Sonata» ОСОБА_2 технічної можливості запобігти дорожньо-транспортну пригоду. У даному варіанті дослідження, вирішити експертним шляхом, чи є у діях водія автомобіля «Hyundai Sonata» ОСОБА_2 невідповідності до вимог Правил дорожнього руху України, які могли б знаходитись у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, можливо після вирішення питання наявності або відсутності у водія автомобіля «Hyundai Sonata» ОСОБА_2 технічної можливості запобігти дорожньо-транспортну пригоду, про що викладено в дослідницькій частині.

Варіант ІІ - якщо в умовах місця ДТП водій автомобіля «Hyundai Sonata» ОСОБА_2 не встигав завершити маневр обгону і повернутися на раніше займану смугу руху до початку перехрестя.

У даному варіанті дослідження, водію автомобіля «Hyundai Sonata» ОСОБА_2 для забезпечення безпеки дорожнього руху необхідно було діяти відповідно до вимог п. 14.6. а) Правил дорожнього руху України. У даному варіанті дослідження, водій автомобіля «Hyundai Sonata» ОСОБА_2 мав технічну можливість запобігти зіткнення шляхом виконання ним вимог п. 14.6.а) Правил дорожнього руху України, про що викладено в дослідницькій частині. У даному варіанті дослідження, в діях водія автомобіля «Hyundai Sonata» ОСОБА_2 вбачаються невідповідності до вимог п. 14.6.а) Правил дорожнього руху України, про що наведено в дослідницькій частині. У даному варіанті дослідження, в діях водія автомобіля «Hyundai Sonata» ОСОБА_2 вбачаються невідповідності до вимог п. 14.6.а) Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, про що викладено в дослідницькій частині.

Крім того, мотивувальна частина вказаного висновку містить зазначення того, що визначити експертним шляхом механізм зіткнення автомобілів «Chevrolet Aveo ТС 580» і «Hyundai Sonata» на першій стадії розвитку дорожньо-транспортної пригоди не надається можливим, оскільки у наданих на дослідження матеріалах справи не зафіксовано інформації щодо слідів гальмування, переміщення, які утворилися на про проїзній частині перед зіткненням, а визначити вищевказані вихідні дані експертним шляхом не надається можливим.

Об`єктивна сторона правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 при розгляді справи є недоведеною.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, що працівником поліції ОСОБА_1 ставиться в провину порушення п. 16.11ПДР України, що остання на виїзді з другорядної дороги на головну не виконала вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не надала дорогу автомобілю «HYUNDAI SONATA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого скоїла з ним зіткнення.

Пунктом 16.11 ПДР України, визначено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Отже, беручи до уваги вище викладене суд дійшов до обгрунтованого висновку, що матеріалами справи не доведено порушення п.16.11 ПДР України, яке ставиться в провину ОСОБА_1 протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд зазначає, що статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Інших належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, районним судом не було встановлено.

Не надано таких переконливих та належних доказів і апеляційному суду.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 33, 245, 252 КпАП України, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Вина особи повинна буди доведена поза розумним сумнівом.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, підсумовуючи вище викладене апеляційний суд приходить до висновку, що районний суд законно та обґрунтовано закрив провадження стосовно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Отже, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_2 та його адвоката Чіп Я.М. про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 листопада 2021 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 та його адвокату Чіп Я.М. строк апеляційного оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 листопада 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його адвоката Чіп Я.М., - залишити без задоволення.

Постанову Амур - Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 листопада 2021 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду В.Д. Коваленко