Справа № 175/2078/22
Провадження № 3/175/1048/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року смт. Ювілейне

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Бойко О.М., при секретарі Бабко-Малій В.В., за участю прокурора Голушко В.В., адвоката Дунаєва В.В., та особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши матеріал, який надійшов з Департаменту стратегічних розслідувань УСР в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Сурсько-Литовське, Дніпровського району, Дніпропетровської області, проживаючого АДРЕСА_1 , голова Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

04 серпня 2022 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла справа про адміністративне правопорушення із протоколом № 431 від 02.08.2021 року, згідно якого ОСОБА_1 будучі головою Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, у порушення ст. 28 ЗУ «Про запобігання та врегулювання конфлікту інтересів», ЗУ «Про запобігання корупції» Закону України «Про місцеве самоврядування в України» не вжив заходів щодо недопущення конфлікту інтересів, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед підписанням розпорядження № 120 з від 07.12.2021 року «Про преміювання працівників виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради», в якому зазначив себе як премійовану особу з нагоди Дня місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно він обіймає посаду Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, проте підписував розпорядження № 120 з від 07.12.2021 року «Про преміювання працівників виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради» на виконання відповідного рішення сільської ради та не вважав, що повинен повідомляти Національне агентство з питань запобігання корупції у даному випадку. Надав суду відповідні письмові пояснення.

Адвокат ОСОБА_1 Дунаєв В.В. у судовому засіданні, вважав протокол складений у відношенні ОСОБА_1 таким, що не відповідає ст. 256 КУпАП, просив справу повернути органу який склав протокол. Також просив провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 закрити на підставі ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Прокурор Голушко В.В. у судовому засіданні повністю підтримала протокол про адміністративне правопорушення, зазначила, що в діях ОСОБА_1 повністю присутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, у зв`язку з чим вважає за необхідне визнати його винним у вчиненні зазначеного корупційного правопорушення та притягнути до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, його адвоката, думку прокурора, допитавши свідків дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадові особи місцевого самоврядування зобов`язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Згідно з ч. 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшість депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Згідно ч. 1 ст.1 Закону України "Про запобігання корупції" реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Виходячи з аналізу загальних положень Закону України "Про запобігання корупції", суб`єктивна сторона як корупційного правопорушення, так і правопорушення, пов`язаного з корупцією, характеризується тим, що воно вчиняється лише з корисливих спонукань, і особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні матеріальні блага. Тобто, навіть при наявності суперечності між особистими інтересами та службовими повноваженнями, обов`язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об`єктивність або упередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових повноважень.

При цьому, якщо мова йде про конфлікт інтересів, то він повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Аналіз термінів "потенційний інтерес" та "реальний інтерес", які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції", з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року №126/50-е щодо законодавства про боротьбу з корупцією, дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто, відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів, особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3) наявність повноважень на прийняття рішення;

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Відповідно до п.1.1.1. розділу І Методичних рекомендацій щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 29 вересня 2017 року №839, тільки такий приватний інтерес у сфері службових/представницьких повноважень, що може вплинути або впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, спричиняє виникнення реального або потенційного конфлікту інтересів.

Наявність протиріччя встановлюється в кожному окремому випадку виконання доручення, розгляду листа, здійснення контрольного заходу тощо, шляхом порівняння повноважень та існуючого у особи приватного інтересу із подальшим визначенням можливості (неможливості) такого інтересу вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішення, вчинення діяння службовою особою.

Пунктом 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1, ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до п.п. «б» п. 1, ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єкти, на яких поширюється дія цього Закону, серед інших є народні депутати, депутати Верховної ради Автономної республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські селищні міські голови.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та законодавство України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим законом.

Так, рішенням № 02-1/1VIII від 12 листопада 2020 року, першого пленарного засідання першої сесії восьмого скликання Сурсько-Литовської сільської ради затверджено повноваження Сурсько-Литовського сільського голови ОСОБА_1 .

Також, 12.11.2020 року ним складено присягу посадової особи місцевого самоврядування, відповідно якої ним серед іншого взято зобов`язання неухильно дотримуватись Конституції України та Законів України, сумлінно виконувати свої посадові обов`язки.

Цим же рішенням відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» Сурсько-Литовському сільському голові ОСОБА_1 присвоєно 7 ранг 4 категорії посадової особи місцевого самоврядування.

Отже, ОСОБА_1 будучи головою Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, з моменту визнання його повноважень відповідно до п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону і відповідно є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане із корупцією.

Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, та у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї - безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

У відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено терміни, серед яких приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях; реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 172-7 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Предметом правопорушення є неповідомлення у встановленому законом випадках та порядку про наявність суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, голова Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області сільської ради Дніпровського району ОСОБА_1 перебуваючи 07.12.2021 року на робочому місці в с. Сурсько-Литовське, вул. Польова 58, в денний час доби, будучи належним чином повідомленим про обмеження передбачені Законом України «Про запобігання корупції», не вжив заходи щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, в порушення вимог ст. 28 цього Закону, діючи умисно, не повідомив у встановленому законом випадку та порядку Національне агентство з питань запобігання корупції про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед підписанням розпорядження № 120-з від 07.12.2021 «Про преміювання працівників виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради», в якому зазначив себе як премійовану особу з нагоди Дня місцевого самоврядування.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення пов`язане із корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-7 КУпАП неповідомлення особою у встановленому законом випадку та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Приватний інтерес ОСОБА_1 полягає у наявності в особи майнового інтересу, який полягає у отриманні в майбутньому премії та як наслідок збільшення сукупного особистого доходу на підставі особисто підписаного розпорядження.

Реальний конфлікт інтересів ОСОБА_1 полягає в наявності суперечності між приватним майновим інтересом особи (в отриманні премії та як наслідок збільшення сукупного особистого доходу) та службовими повноваженнями (розпорядника коштів Сурсько-Литовської сільської ради), які впливають на його об`єктивність та неупередженість перед підписанням розпорядження.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушень підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні: Рішенням Сурсько-Литовської сільської ради від 12.11.2020 року; розрахунково-платіжною відомістю; розпорядженням сільського голови № 120-з від 07.12.2021 року та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Таким чином, дослідивши зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, суддя, з дотриманням визначених ст. ст. 245, 280 КУпАП вимог, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідивши письмові матеріали, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП - за ознаками: неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

При накладенні стягнення суддя, дотримуючись положень ст. 33-35 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, відсутність обтяжуючих обставин, та вважає, що необхідним й достатнім стягненням для нього буде мінімальний штраф, який відповідно до ст. 36 КУпАП, передбачений санкцією ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 27, 36, 40-1, 172-7 ч.1, 2, 283, 284, 289, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

З урахуванням частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП та примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби, стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Копію постанови для відома та виконання вручити ОСОБА_1 .

Крім того, копію постанови в частині сплати суми штрафу та судового збору, у разі добровільної несплати, для примусового виконання, направити до відповідного відділу ДВС України.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя О.М. Бойко

Постанова набрала законної сили ____________________20___ року.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3(три) місяці.