ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/239/21 Головуючий І інстанції
Провадження № 33/818/687/22 Лук`яненко С.А.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 05 березня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

02 січня 2021 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 351941 стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом 02 січня 2021 року о 2245 год. на автодорозі М-18 «Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта», 19 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: мав характерний запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, млява мова. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою «Drager Alcotest 6820» та у лікаря-нарколога в Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» (далі - КНП ХОР «ОНД»), вул. Шевченка, 26 відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Харківського районного суду Харківської області від 05 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн з позбавленням права керуванням транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн.

Не погодившись з вказаною постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 05 березня 2021 року, справу направити на новий розгляд до Харківського районного суду Харківської області.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 мотивує тим, що постанова судді не відповідає вимогам законодавства та підлягає скасуванню.

За обставинами події ОСОБА_1 зазначає, що 02 лютого 2021 року о 2245 год. він рухався по автодорозі М-18 на технічно справному автомобілю та без порушень вимог ПДР України та його було зупинено поліцейськими без пояснень причини такої зупинки. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора він відмовився, оскільки алкогольних напоїв не вживає та не вживав, а приладу «Drager» він не довіряє, крім того, поліцейським не надано сертифікат якості засобу вимірювальної техніки.

Проїхати для проходження огляду до закладу охорони здоров`я він також відмовився з причин недовіри та у нього не було часу для проходження такого огляду, у зв`язку з тим, що йому терміново було потрібно їхати додому, через те, що його дитина ІНФОРМАЦІЯ_1 погано почувалась.

Зазначає, що підозри поліцейських щодо перебування його з ознаками алкогольного сп`яніння є необґрунтованими.

Посилається, що під час розгляду справи в районному суді свідки не викликались та не допитувались, у зв`язку з чим письмові пояснення свідків не можна вважати доказами по справі.

Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Поважність пропуску строку на апеляційне оскарження мотивована тим, що справу розглянуто за його відсутності, копію оскаржуваної постанови він отримав 27 квітня 2021 року та у зв`язку з тим, що його дружина перебувала у лікарні, а він доглядав за малолітньою дитиною, тому не міг вчасно звернутися за юридичною допомогою.

Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в призначене судове засідання 12 січня 2022 року ОСОБА_1 та його захисник адвокат Христофорова К.С. не з`явилися, клопотання про відкладення апеляційного перегляду справи не подавали, про причини неявки апеляційний суд не повідомили.

На підставі вищевикладеного та виходячи з положень статей 268, 271, 294 КУпАП, апеляційний суд дійшов висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За невиконання вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена відповідальність статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями частини 1, 3 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Судовим розглядом встановлено, що 02 січня 2021 року о 2245 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі М-18 «Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта», 19 км був зупинений поліцейськими. Встановивши особу водія ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння, поліцейським було запропоновано останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest» або в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД», на що ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Внаслідок зазначених подій поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 351941 від 02 січня 2021 року за невиконання ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, яким суддя надав належну правову оцінку.

Апеляційний суд вважає, що вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Апеляційний суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння він відмовився, оскільки не довіряє газоаналізатору, а йому не було надано сертифікат якості засобу вимірювальної техніки, апеляційний суд до уваги не приймає, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» поліцейський вимогу водія надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З дослідженого апеляційним судом відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки у поліцейських не вимагав, а від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора та в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився та пояснив, що не бачить в цьому сенсу.

Доводи апеляційної скарги про те, що проїхати до закладу охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився з причин недовіри та у нього не було часу для проходження такого огляду, у зв`язку з тим, що йому терміново було їхати додому, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до вимог пункту 2.5 ПДР України водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що під час розгляду справи районний суд не викликав та не допитав свідків, що є підстави вважати їх пояснення неналежними доказами по справі, апеляційний суд до уваги не приймає та зазначає, що виходячи з вимог статті 272, пункту 5 частини 1 статті 278 КУпАП допит свідків в судовому засіданні не є обов`язком судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення.

При цьому, апеляційний суд враховує, що з клопотанням про допит свідків до районного суду ОСОБА_1 не звертався, обґрунтувань неподання такого клопотання в апеляційній скарзі не навів.

Разом з цим, апеляційний суд враховує, що відповідно до частини 3 статті 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 під час складання протоколів про адміністративні правопорушення таким правом скористався та надав до протоколу пояснення, де зазначив «Согласен», що свідчить про його згоду з обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 351941 від 02 січня 2021 року.

Вимогу апеляційної скарги ОСОБА_1 про направлення справи на новий розгляд, апеляційний суд вважає такою, що не ґрунтується на нормах КУпАП.

Повноваження апеляційного суду визначені статтею 294 КУпАП. Підпунктами 1-4 частини 8 статті 294 КУпАП визначені види постанов які має право винести апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги.

З врахуванням викладених положень КУпАП, апеляційний суд позбавлений можливості за наслідками апеляційного перегляду справи направити її на новий розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Керуючись статтями 7, 23, 130, 245, 251, 252, 254, 256, 266, 268, 272, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Харківського районного суду Харківської області від 05 березня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 05 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна