Провадження № 3-зв/522/7/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2022 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Абухін Р.Д., розглянувши заяву про відвід судді Приморського районного суд м. Одеси Гаєвої Л.В.,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

До суду надійшла заява адвоката Голотової М.М., яка представляє інтереси особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про відвід судді Гаєвої Л.В. з посиланням на той факт, що захисником було проаналізовано судові рішення, винесені суддею Гаєвою Л.В. при розгляду протоколів про притягнення осіб до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП протягом 2017 - 2022 років, та було виявлено, що по всім таким справам суддя Гаєва Л.В. виносить тотожні рішення виключно про притягнення особи до відповідальності. Отже, очевидно, що суддя має усталену та упереджену думку щодо зазначеної категорії справ, не розглядає матеріали у їх відмінності та виносить формальні однакові рішення, отже існують обґрунтовані сумніви в ії об`єктивності та неупередженості.

Вказані обставини викликають сумніви в об`єктивності і неупередженості судді, у зв`язку з чим заявник просить задовольнити заяву.

Вивчивши доводи заяви про відвід, ознайомившись з наданими суду фактичними даними, суддя не знаходить підстави для задоволення відводу, виходячи з такого.

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, а також практика Європейського суду з прав людини є джерелами права в Україні відповідно до положень Основного Закону України та Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини».

В багатьох справах Європейський суд з прав людини тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

Таким чином, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ при розгляді справ про адміністративні правопорушення національні органи влади мають дотримуватися гарантій прав особи, що передбачені законодавством.

Суддя вважає, що процедура притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, склад якого характеризуються досить суворими санкціями, має відбуватися за процедурою переслідування за вчинення кримінального правопорушення з дотриманням гарантій, притаманних кримінальному провадженню.

Статтею 75 КПК України встановлено обставини,що виключають участь судді у кримінальному провадженні, і до них відносяться, зокрема такі обставини: якщо суддя є близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про безсторонність суду.

Отже, розгляд заяви про відвід судді в рамках справи про адміністративне правопорушення, є можливим та таким, що направлений на захист прав особи щодо розгляду його справи безстороннім судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини - «Енгель та інші проти Нідерландів» («Engel and Others v. the. Netherlands», 08 червня 1976, no. 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), «Озтюрк проти Німеччини» («Ozturk v. Germany», 21 лютого 1984, no. 8544/79), «Лутц проти Німеччини» («Lutz v. Germany», 25 серпня 1987, no. 9912/82, поняття «кримінальний» тлумачиться автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо. У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43), тобто у відповідності з сталою практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Так ЄСПЛ, у справі «Гаусшильдт проти Данії» наголосив, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Основним Законом України гарантовано незалежність суддів, які при здійсненні правосуддя підкоряються лише закону.

При вирішенні заяви про відвід судді Гаєвої Л.В. не встановлено наявності жодної з передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для відводу судді, оскільки постановлені судові рішення, винесені суддею Гаєвою Л.В. при розгляді протоколів про притягнення осіб до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП протягом 2017 - 2022 років, жодним чином не може свідчити про її упередженість при вирішенні цієї справи.

Право особи на отримання судового захисту є безумовним, таким, що не допускає будь-яких сумнівів в безсторонності суду, за якого кожна особа має безоглядно довіряти суду у законності рішень, що приймаються в справі.

Таким чином, суддя доходить висновку про відсутність підстав для відводу та неспроможність доводів, приведених в їх обґрунтування, що повністю виключає задоволення заяви.

Керуючись ст. 1 КУпАП, ст.76 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про відвід судді Приморського районного суду міста Одеси Гаєвої Людмили Вадимівни у справі № 522/14423/22 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Р. Д. Абухін

09.12.2022