Справа № 359/9064/22
Провадження № 3/359/4637/2022
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2022 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в ТОВ "ТД "Кловін" водієм, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина Україна серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_2 ,

в с т а н о в и в:

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 043389 від 11.11.2022 р., 11 листопада 2022 року о 14:50 год. на автодорозі "Т-10-16", поворот на с. Мартусівка Бориспільського району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки "Mercedes Benz Sprinter 516 CDI", д.н.з. НОМЕР_3 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортним засобом, постановою ДВС № 51116304 від 28.02.2018 року. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. "а" 2.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його представник адвокат Вознюк В.А. не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про, що свідчать матеріали справи. Разом з тим, до початку розгляду справи ОСОБА_1 та його представник подали заяви, згідно яких просили проводити розгляд у їх відсутності. Також із заяви ОСОБА_1 вбачається, що вину у вчиненні правопорушення він не визнає, оскільки він не знав про встановлені щодо нього обмеження у праві керування транспортними засобами і не міг про них здогадатися, оскільки постанови з державної виконавчої служби щодо встановлених відносно нього обмежень у праві керування транспортними засобами він не отримував, що свідчить про відсутність в його діях вини у будь-якій формі. Також зазначив, що відносно нього не могли бути встановлені якісь обмеження, оскільки жодної заборгованості по сплаті аліментів він не має, що підтверджується заявою його колишньої дружини. Про наявність вказаної постанови дізнався лише 11.11.2022 року, коли його зупинили працівники поліції. Після цього його колишня дружина звернулася до ДВС із заявою про скасування вищезазначеної постанови. За результатами розгляду цієї заяви виконавцем було винесено постанову про скасування заходів примусового виконання від 16.11.2022. На підтвердження своїх доводів надав до суду постанову про скасування заходів примусового виконання від 16.11.2022 року щодо тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом в межах виконавчого провадження 51116304. Враховуючи вищевикладене особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просив суд цю справу відносно нього закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Суддя, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, прийшов до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, структура кожного окремого складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єктивну сторону, суб`єкт правопорушення і суб`єктивну сторону складу правопорушення. Зазначені ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Частина 3 ст. 126 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Отже, склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачає умисну форму вини, а саме особа повинна усвідомлювати, що будучи тимчасово обмеженою у праві керування транспортними засобами умисно продовжує керувати транспортним засобом.

З огляду на вищевикладені норми законодавства слідує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені за ч. 3 ст. 126 КУпАП, обов`язково мають містити належним чином засвідчену уповноваженою на те посадовою особою Відділу державної виконавчої служби копію документу, яким відносно особи, що притягається до адміністративної відповідальності, застосовано відповідне обмеження. А також мають бути долучені документи, які б підтверджували обізнаність особою, щодо якої винесено постанову про застосування відносно неї відповідного обмеження.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з постанови старшого державного виконавця Святошинського районного відділом державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві Будніка П.О. від 28.04.2018 року за виконавчим провадженням № 51116304, яка додана до протоколу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 2/759/2323/16, виданого 25 квітня 2016 року.

У своїй заяві особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , надаючи послідовні та логічні пояснення, викладені вище, зазначив що не знав про встановлені щодо нього обмеження у праві керування транспортними засобами і не міг про них здогадатися, оскільки жодних постанов з державної виконавчої служби щодо встановлених відносно нього обмежень у праві керування транспортними засобами він не отримував, і дізнався лише від працівників поліції під час його зупинки 11.11.2022 року. Крім того жодної заборгованості по сплаті аліментів він не мав. Вказані пояснення ОСОБА_1 повністю узгоджуються із відомостями, які зафіксовані у письмових пояснення його колишньої дружини ОСОБА_3 , які міститься в матеріалах справи, а тому вони не викликають сумніву щодо їх достовірності, і суддя бере їх до уваги.

В той же час, жодних доказів в розумінні статті 251 КУпАП, які б спростовували наведене твердження ОСОБА_1 , матеріали справи не містять, так само як і доказів, що вказана постанова надсилалась на адресу боржника.

Таким чином, всупереч вищевикладеного, працівниками поліції не долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення будь-яких доказів обізнаності ОСОБА_1 , у передбаченому законом порядку, про встановлення щодо нього обмежень у праві керування транспортними засобами.

З огляду на вищевикладене, встановлено, що про існування даного обмеження на право керування транспортним засобом ОСОБА_1 дізнався 11 листопада 2022 року, коли був зупинений працівниками поліції та щодо нього був складений протокол за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

За наведених обставин, оскільки суду не надані докази на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність встановлених щодо нього обмежень у праві керування транспортними засобами, суддя вважає недоведеною наявність в діях ОСОБА_1 такої обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, як вини у форму умислу.

Крім того, у матеріалах справи міститься копія постанови старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бистрицької Т.В. від 16.11.2022 року про скасування заходів примусового виконання ВП № 51116304. Зі змісту цієї постанови слідує, що скасовані заходи примусового виконання, застосовані при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/759/2323/16, виданого 25.04.2016, щодо стягнення аліментів на утримання дитини, у зв`язку з тим, що заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 погашена в повному обсязі та станом на 16.11.2022 року відсутня.

Тобто, фактично на момент розгляду цієї справі в суді за ч. 3 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 не являвся боржником у виконавчому провадженні № 51116304, та постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 28.02.2018 року відносно ОСОБА_1 була скасована. Таким чином, підстави для тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами ОСОБА_1 теж відсутні.

З огляду на викладене встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту обмеження водія ОСОБА_1 , у праві керування транспортними засобами та доказів його обізнаності про наявність такого обмеження. У зв`язку з цим, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні як об`єктивна сторона, так і суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, у судовому засіданні, поліцейським не було доведено у діях ОСОБА_1 є порушення вимоги керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, тобто складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ч. 3 ст. 126, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк