Справа № 444/1688/22
Провадження № 3/444/883/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2022 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., з участю особи, яка притягається до адмінстративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кук І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Жовкві Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 2 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любеля, Жовківського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, паспорт НОМЕР_1 виданий Жовківським РВ ГУДМС України у Львівській області 14.08.2014 року, посвідчення водія НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , 01.08.2022 року о 04 год. 01 хв. в с. Любеля по вул. Центральній, Львівського району Львівської області керував транспортним засобом марки "FORD MONDEO", номерний знак НОМЕР_4 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 ,в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнав та суду пояснив, що дійсно 01.08.2022 року приблизно о 22 год. 00 хв. він з товаришем ОСОБА_2 їхали в с. Любеля з день народження спільного знайомого ОСОБА_3 , яке було у на окраїні м. Миколаєва, а саме в гаражах Миколаєвської автоколони. За кермом перебував ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_1 випив на день народженні, а тому за кермо не сідав, а попросив ОСОБА_5 його забрати і відвезти додому. Виїхали вони біля 22 год. думаючи, що повинні встигнути до комендантської години доїхати до нього додому. Однак, автомобіль дорогою постійно ламався, а вже в полі, неподалік дому, транспортний засіб зупинився, так як розрядився акумулятор. Він вирішив, що буде в автомобілі, оскільки перебував у нетверезому стані, а ОСОБА_6 піде до нього додому та візьме інший акумулятор. Через певний час до транспортного засобу підійшли працівники поліції та вказали причину зупинки транспортного засобу - керування в полі без увімкнених фар. Запропонували пройти огляд на стан спяніння, однак він відмовився, так як транспортним засобом не керував. Додав, що штраф за керування без увімкнених фар він оплатив, оскільки переживав щоби такий за несвоєчасну оплату не подвоїли. Лише коли працівники поліції, склавши відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, тоді прийшов ОСОБА_4 з акумулятором. Враховуючи наведене вище, просить суд справу про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Захисник Кук І.В. в судовому засіданні повідомив, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений із порушенням вимог чинного законодавства, а саме: не долучено повного відеозапису з місця події з моменту зупинки транспортного засобу до моменту закінчення складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення. Просить суд провадження відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення- закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_7 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність, в судовому засіданні 21.12.2022 року пояснив, що до нього зателефонував ОСОБА_1 та попросив відвезти його додому з дня народження ОСОБА_8 , яке святкували на окраїні м. Миколаєва, а саме в гаражах Миколаєвської автоколони. Він протягом дня до них приїжджав, однак алкогольних напоїв не вживав в силу того, що йому по стану здоров"я заборонено, а також основною причиною було те, що він мав відвезти ОСОБА_1 в с. Любеля. Виїхали вони близько 22 год. Дорогою додому автомобіль постійно ламався, а в полі, неподалік дому ОСОБА_1 , взагалі зупинився. Саме він пішов по акумулятор додому до ОСОБА_1 . Коли повернувся, то ОСОБА_1 розповів йому про те, що працівники поліції склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на його пояснення, що не він керував транспортним засобом не зважали.

Свідок ОСОБА_9 , складач протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в судовому засіданні 26.12.2022 року пояснив, що 01.08.2022 року він заступив з товаришем на патрулювання. Біля 04.00 год. ранку вони побачили автомобіль, який рухався польовою дорогою без увімкнених фар, що і було причиною його зупинки. Однак, водій зупинивши транспортний засіб, почав від них втікати. Наздогнавши його, почули від нього запах алкоголю з порожнини рота та запропонували пройти огляд на встановлення стану алкогольного спяніння на місці за допомогою алкотестера "Драгер", однак ОСОБА_10 від такого відмовився. Надалі також і відмовився від проходження огляду у медичному закладі. У зв"язку із цим, відносно водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Додав, що окрім ОСОБА_1 нікого не було.

Пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_7 спростовуються, окрім пояснень ОСОБА_9 , наступним.

Так судом 21.12.2022 року задоволено клопотання адвоката Кук І.В. про витребування у повному обсязі з ВП № 2 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області відеозапису з місця події, яка викладена у протоколі серії ААБ № 172735 від 01.08.2022 року.

Дослідивши матеріали справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 172735 від 01.08.2022 року; відеозапис з нагрудних камер працівників поліції долучений до справи та оглянутий в судовому засіданні, приходжу до висновку, що достатньо доказів для притягення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Судом оглянуто відеозапис із нагрудних камер працівників поліції з якого вбачається, що такий розпочато з слів працівників поліції: "Їде...їде... чекай..." та за декілька секунд вони вибігають з патрульного автомобіля та наздоганяють ОСОБА_1 з питанням "Куди їхав?" на що Кукула відповідає "Додому їхав". На запитання працівника поліції "Чи вживали алкоголь?" ОСОБА_1 відповів, що випив два пива. Йому було запропоновано пройти на місці огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотестера "Драгер", а в подальшому в медзакладі, однак ОСОБА_1 відмовився. Жодних пояснень про те, що він не керував транспортним засобом, а керував його товариш ОСОБА_11 він поліцейським не надавав та на відеозаписі такі не зафіксовані.

ОСОБА_1 поставив свій підпис у протоколі про адміністративне правопорушення. У протоколі про адміністративне правопорушення у графі "пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення" відмовився від дачі пояснень, обмежившись лише усними поясненнями на камеру.

З врахуванням вищенаведеного, приходжу до висновку, що з боку працівників поліції відсутні будь-які порушення вимог чинного законодавства.

Працівниками поліції було забезпечено ОСОБА_1 всі його процесуальні права.

Окрім цього, слід зазначити, що ОСОБА_1 , під час відеозапису з місця події, не заперечив факту керування ним транспорним засобом.

Суд, вважає аргументи сторони захисту, щодо того, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушенням вимог чинного законодавства, в загальному не спростовує факту керування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння і не є такими порушеннями, що тягнуть за собою недопустимість доказів та не є такими, що спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вина ОСОБА_1 полягає в тому, що він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відмовся від такого.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є вірною.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Згідно Правил дорожнього руху водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Призначаючи вид та міру стягнення правопорушнику, враховую відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, а також характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 , який не працює, вини у вчиненому не визнає, однак його вина доведена в повному обсязі доказами долученими до матеріалів справи.

З врахуванням всіх у сукупності вище перелічених обставин, місця, способу вчинення правопорушення, так як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, приходжу до переконання, що оскільки ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення на транспорті, що за своєю природою несе високий рівень суспільної небезпеки, так як транспорт є підвищеним джерелом небезпеки, з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою він притягається до адміністративної відповідальності, що буде достатнім та необхідним для його виправлення та запобіганню вчиненню ним в подальшому адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року, (в останній діючій редакції) ставки судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 27, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 268, 284, 287, 294, 307, 308, 310 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього стягнення у вигляді шрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любеля, Жовківського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, паспорт НОМЕР_1 виданий Жовківським РВ ГУДМС України у Львівській області 14.08.2014 року, посвідчення водія НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області, в порядку ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили .

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначений постановою; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат визначається КМ України.

Суддя: Зеліско Р. Й.