Справа № 353/890/22
Провадження № 3/353/409/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 рокум.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіна У.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, гр. України, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

20.10.2022 року о 19 год. 15 хв. старшим інспектором СРПП Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області майором поліції Мельником М.М. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 458835 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме про те, що «20.10.2022 року о 18 год. 50 хв. в м. Тлумач по вул. Макуха, 5, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mercedes Benz C-200», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення рухів, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР».

24.10.2022 року матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП надійшли до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області. Розгляд справи було призначено на 08 год. 30 хв. 07.11.2022 року.

07.11.2022 року захисник ОСОБА_1 адвокат Танасійчук О.О. подав до суду письмове клопотання, в якому просив розгляд справи відкласти та надати йому можливість ознайомитись з матеріалами справи. Розгляд справи було відкладено на 13 год. 00 хв. 14.11.2022 року.

11.11.2022 року захисник ОСОБА_1 адвокат Танасійчук О.О. подав до суду письмове клопотання, в якому просив провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення не може являтись доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зокрема в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано жодного свідка, відсутній підпис ОСОБА_1 про те, що йому роз`яснювались його права та обов`язки, в т.ч. права на професійну правничу допомогу. Також в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння не вказано, яким приладом визначено наркотичне сп`яніння у ОСОБА_1 . Рапорт, який доданий до матеріалів справи, складений інспектором поліції Мельником М.М., тоді як автомобіль зупинявся інспектором поліції Кітурою А.С. Також до матеріалів справи з невідомих причин долучено свідоцтво про повірку приладу Алкотест 6810, який при огляді водія не використовувався. Також в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, де саме керував ОСОБА_1 , тобто де знаходиться знак 3.21, заборону якого було порушено, тобто в протоколі мала б бути прив`язка до сталого орієнтира (стовпа електропередач, каналізаційного люка, тощо. Протокол складався 25 хв., тобто цей час ОСОБА_1 був в статусі затриманого, однак в матеріалах справи відсутній протокол згідно ст. 261 КУпАП. Також протягом цього часу ОСОБА_1 не було проведено імунохроматографічного дослідження. Тобто в справі відсутні тестові дослідження поліцейського за допомогою тест-смужок, а тому візуальне встановлення поліцейським, що водій перебував в стані наркотичного сп`яніння є надуманим. Також в матеріалах справи відсутній жодний протокол, про те що автомобіль ОСОБА_1 зупинявся за однією з підстав, передбачених девятьма причинами для зупинки транспортного засобу. Також відеозапис, який міститься в матеріалах справи знятий задовго до події, що описана, а тому такий відеозапис немає жодного відношення до складеного протоколу.

В судовому засіданні 14.11.2022 року ОСОБА_1 та його захиснику адвокату Танасійчуку О.О. роз`яснені права, передбачені ст.ст. 268, 271 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 14.11.2022 року свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Вказав, що на момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції він не керував транспортним засобом, тоді як за кермом сидів його товариш ОСОБА_2 . В подальшому працівники поліції спілкувались з його товаришем та домовились про те, що адміністративні матеріали будуть складені саме на нього, оскільки ОСОБА_2 мав везти людей до Польші та йому необхідне було водійське посвідчення. Тому діями він вирішив допомогти своєму товаришу та під диктовку працівників поліції написав пояснення, а потім підписав надані йому документи. Після вказаної події його товариш сів за кермо та вони поїхали далі.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Танасійчук О.О. в судовому засіданні 14.11.2022 року підтримав раніше подане ним клопотання та просив провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Розгляд справи було відкладено на 11 год. 00 хв. 21.11.2022 року з метою допиту старшого інспектора СРПП ВП № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Мельника М.М. Однак судове засідання 21.11.2022 року не відбулось, оскільки головуюча суддя була зайнята в розгляді іншої справи, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання.

В судове засідання 05.12.2022 року ОСОБА_1 та його захисник адвокат Танасійчук О.О. не з`явились, однак захисник подав до суду письмове клопотання, в якому просив провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Також просив судове засідання провести без його участі та без участі ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його захисника.

Старший інспектор СРПП ВП № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Мельник М.М. в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

При прийнятті рішення за наслідками розгляду справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що процесуальні особливості справ про адміністративні правопорушення прирівнюються до кримінального процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, обов?язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є керування саме транспортним засобом в стані сп?яніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп?яніння.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.ч. 3, 5, 6 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, як зазначено в п.п. 8, 12 розділу ІІ цієї Інструкції, поліцейським має бути оформлене направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 10 розділу ІІ вищевказаної Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Проте, в порушення вищевказаних вимог, доданий до матеріалів справи акт огляду на стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не містить відомостей про дату та час його складання, дату та час проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу. Крім цього у вказаному акті зазначено, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, про що свідчить його особистий підпис, однак у акті відсутній результат огляду (проба позитивна чи негативна). До цього ж, у вказаному акті не зазначено назву та номер спеціального технічного засобу, за допомогою якого ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан саме наркотичного сп`яніння (а.с. 3). Крім цього, додане до матеріалів справи свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки чинне до 10.12.2022 року, а саме на Газоаналізатор Alcotest 6810, не підтверджує факту проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки вказаний прилад виявляє та аналізує стан алкогольного сп`яніння (а.с. 4).

Відповідно до п.п. 6, 7 розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згідно з п.п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Однак, в порушення вищевказаних вимог, додане до матеріалів справи направлення на огляд ОСОБА_1 для визначення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я, свідчить про порушення поліцейським вищевказаних вимог щодо порядку направлення водія транспортного засобу для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зокрема, з вказаного направлення вбачається, що інспектор СРПП ВП № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Мельник М.М. доставив ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я (КНП «Прикарпатський наркологічний центр»), однак у вказаному направленні відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної служби, та відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

Також, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 458835 від 20.10.2022 року складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому не зазначено конкретне місце вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, не вказано ділянку дороги та назву області, що позбавляє суд можливості повно, всебічно та об`єктивно дослідити обставини справи. Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме до нього додаються матеріали, оскільки не вказаний конкретний перелік документів та інших доказів, що вказують на обставини вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Дослідивши в судовому засідання додані до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали, суд встановив, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відомості про те, що здійснювалась відеофіксація, не вказано назву приладу, його серію та номер.

При цьому суд враховує те, що обов`язок проводити повну фіксацію як факту вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими, передбачений «Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженою наказом МВС України 18.12.2018 року № 1026, зареєстрована в МЮ України 11.01.2019 року за № 28/3299 (в подальшому Інструкція від 18.12.2018 року). Відповідно до п. 5 розділу ІІ цієї Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу. На думку суду, метою обов`язкової відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським, є забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій, перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення.

Судом не розцінюється, як належний і допустимий доказ, доданий працівниками поліції до матеріалів справи диск із відеофайлами, оскільки такий диск містить лише фрагменти відео з бодікамери, на якому відображена подія, що відбулась 13.01.2021 року о 00 год. 31 хв., тоді як протокол про адміністративне правопорушення складений 20.10.2022 року о 19 год. 15 хв. по факту події, що відбулась о 18 год. 50 хв. 20.10.2022 року. Тобто на відеозаписі відсутня безперервна відеозйомка до її завершення, не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 о 18 год 50 хв. 20.10.2022 року транспортним засобом, роз`яснення останньому прав та обов`язків, передбачених Конституцією України та КУпАП, в т.ч. права на користування правовою допомогою, тощо. При цьому на відеозаписі видно, що ОСОБА_1 не сидів за кермом, а стояв на узбіччі дороги, на пропозицію працівника поліції пройшов огляд за допомогою приладу «Драгер», який показав 0,00 проміле, та саме 13.01.2021 року відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони. При цьому на диску відсутні відеозаписи щодо факту складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення від 20.10.2022 та доданих до нього матеріалів саме по факту події, яка відбулась 20.10.2022 року (а.с. 10).

Вказані недоліки свідчать про недопустиміть відеозапису, як доказу факту вчинення 20.10.2022 року ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили, що саме 20.10.2022 року під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису, передбачені вищевказаною Інструкцією від 18.12.2018 року, то залучення свідків у даному випадку є обов`язковим, у відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП. Однак, в порушення даної вимоги та вимоги ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано прізвища та адреси свідків.

Будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, до матеріалів справи не долучено.

Отже, сукупністю доказів по справі про адміністративне правопорушення спростовується, що ОСОБА_1 20.10.2022 року на пропозицію працівника поліції відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я і взагалі перебував в стані наркотичного сп`яніння.

Оскільки під час розгляду справи судом не здобуто, а поліцією не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, то і акт огляду на стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.10.2022 року та копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6053268 від 20.10.2022 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не мають правового значення для вирішення справи (а.с. 3, 5, 6).

Крім цього, суд не приймає до уваги рапорти працівника поліції від 20.10.2022 року (а.с. 8), який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення (відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а).

Отже, в порушення вимог вищевказаних Інструкцій та ст. 266 КУпАП працівник поліції належним чином не зафіксував в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 458835 від 20.10.2022 року та інших матеріалах факт керування 20.10.2022 року о 18 год. 50 хв. ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння та відмови останнього, як водія, від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння.

При вказаних не з`ясованих обставинах, відсутності доказів про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у дату і час зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, сам по собі наявний протокол про адміністративне правопорушення не дає достатньо підстав для впевненого і переконливого висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 в скоєнні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищезазначені обставини свідчать про порушення працівником поліції процедури фіксації адміністративного правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 458835 від 20.10.2022 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обов`язок доведення правомірності складання протоколу лежить на працівнику поліції, в тому числі і шляхом надання суду всіх матеріалів по справі на підтвердження вчинення особою правопорушення.

Також суд не розцінює, як беззаперечний доказ, письмові пояснення ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки вважає, що вони не підтверджують факту керування ним транспортним засобом в стані сп`яніння за відсутності інших належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адмінстративного правопорушення. Обов`язок доведення правомірності складання протоколу лежить на працівнику поліції, в тому числі і шляхом надання суду всіх матеріалів по справі на підтвердження вчинення особою правопорушення.

Аналогічні позиції стосовно допущених працівниками поліції порушень оформлення матеріалів справи та інших документів у справах про адміністративні правопорушення викладені Верховним судом у постановах по справі № 204/8036/16-а від 19.02.2020 року (виключно водій, а не особа, яка сидить з кермом, підлягає відповідальності за порушення Правил дорожнього руху), по справі № 216/5226/16-а від 18.07.2019 року (доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення), по справі № 177/525/17(2-а/177/23/17) від 08.07.2020 року (сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення), по справі № 524/5536/17 від 15.11.2018 року (відеозапис, поданий на підтвердження факту порушення ПДР, є неналежним доказом, якщо в протоколі немає посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис), по справі № 463/1352/16-а від 08.07.2020 року (всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь).

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» є джерелом національного права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року N 12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

Таким чином, вважаю, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому суд приходить до висновку про відсутність в його діях події і складу даного адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП. Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 221, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та керуючись ст.ст. 9, 40-1, 130, 251, 256, 280, 283, 284, 287, 291, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок віднести на рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня винесення постанови через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області.

СуддяУ. Ю. ЛУКОВКІНА