ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою адвоката Соника В.В. на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 08.11.2022 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 08.11.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 496, 20 грн.

Згідно постанови суду, 23.09.2022 року о 15.29 год. ОСОБА_1 в м.Чернівці по вул. Гагаріна, 87 керував транспортним засобом марки «ЗАЗ Славута» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкоголь ного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

На вказану постанову суду адвокат Соник В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та закрити провадження у справі на підставі ст. 247 ч.1 КУпАП.

При цьому посилався на те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушенням чинного законодавства, а тому не може бути допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 , оскільки містить суперечності в часі.

Вказував, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки працівниками поліції не доведено факт його керування. Також працівниками поліції не доведено належними доказами

ЄУНСС 727/8605/22 провадження №33/822/706/22 головуючий у 1 інстанції Літвінова О.Г.

порушення ОСОБА_1 ПДР, які, відповідно до ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», давали їм право здійснити законну зупинку транспортного засобу.

Стверджував, що працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також ОСОБА_1 не було вручено другий примірник Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, а той Акт, який наявний в матеріалах справи, містить недоліки, що робить його неналежним доказом.

Апелянт також вказував, що відеозйомка, яка велась поліцейськими, була не безперервною, як того вимагає Інструкція, що, на його думку, свідчить, що такий відеозапис, ймовірно, міг бути змонтованим, що викривляє дійсні обставини справи, а тому є сумнівним доказом. А суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення. Вважає, що в матеріалах справи не має належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, а тому постанова суду підлягає скасуванню.

Заслухавши адвоката Соника В.В., Савку С.Д, які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, перевіривши матеріали провадження, вважаю, в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №145263 від 23.09.2022 року вбачається, що 23.09.2022 р. о 15.29 год. в м. Чернівці по вул. Гагаріна, 87 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ Славута» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна шкірного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у лікаря-нарколога, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Зазначені відомості, тобто суть адміністративного правопорушення з описом установлених обставини, викладені в повному обсязі в постанові суду. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, зібраними по справі доказами, суд дав правильну юридичну оцінку діям ОСОБА_1 , при цьому не змінюючи на шкоду особі фабулу інкримінованого особі правопорушення, як про це зазначає апелянт.

З відеозапису, який наявний в матеріалах справи та який був переглянутий судом апеляційної інстанції, вбачається, що після проведення огляду ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, останній не погодився з його результатом та виявив бажання пройти медичний огляд в медичному закладі, куди він і був доставлений працівниками поліції.

При цьому суд зауважує, що ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими не заперечував факт керування ним транспортним засобом та погоджувався як водій пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля.

З висновку №1920 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.09.2022 року вбачається, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду та обстеження (а.с.5).

У відповідності до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, підтверджується зібраними по справі доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку.

Що стосується доводів апелянта щодо неточності вказаного часу зупинки транспортного засобу та вчинення правопорушення, а також складення протоколу про адміністративне правопорушення, то вони є голослівними та ніяким чином не впливають на винуватість ОСОБА_1 .

Також не заслуговують на увагу твердження апелянта про не роз`яснення поліцейськими ОСОБА_1 його прав, оскільки з відеозапису вбачається, що працівник поліції двічі роз`яснював ОСОБА_1 його права. Крім того, ОСОБА_1 скористався своїм правом та відмовився від дачі пояснень на підставі ст. 63 Конституції України та підпису (а.с.1, 5, 6).

Що стосується доводів апелянта про незаконну зупинку його транспортного засобу, то вони не заслуговують за увагу з таких підстав.

Указом Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні з 24.02.2022 року введено воєнний стан. Воєнний стан - це особливий правовий режим, що передбачає надання відповідним органам державної влади додаткових повноважень з тимчасовим обмеженням конституційних прав громадян. Для цього українське законодавство наділило їх низкою повноважень. Тому правоохоронці можуть, серед іншого, зупиняти транспорт, перевіряти у громадян, у тому числі водіїв, документи, а в разі потреби проводити огляд транспортних засобів, особистих речей та багажу і, в разі потреби, застосовувати силу, спецзасоби чи вогнепальну зброю.

Тобто, працівники поліції, як представники державного органу, наділені правом зупиняти транспортні засоби та вимагати від водіїв надавати для перевірки документи.

З урахуванням досліджених по справі доказів, вважаю, що прийняте судом рішення є законним та вмотивованим, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття провадження немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката Соника В.В. відмовити, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 08.11.2022 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП, залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Копія. Згідно з оригіналом: суддя