Справа № 159/5208/22
Провадження № 3/159/2774/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, що надійшли від військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; військовослужбовця, місце служби і посада солдат, водій автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс),

встановила:

20.12.2022 о 20:00 годині, в умовах особливого періоду, солдат ОСОБА_1 перебував на території військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння та виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився,чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 172-20 Кодексу.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув.

ОСОБА_1 був присутній під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії А1547 від 20.12.2022, а отже йому відомо про наявність судового провадження відносно нього.

Таким чином, будучи достеменно обізнаним про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 жодних доказів та заперечень для спростування складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення суду не надав, клопотання про відкладення розгляду справи не заявив.

Одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.
Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.
За таких обставин, а також з урахуванням того, що ОСОБА_1 відомо про наявність провадження відносно нього, а також, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 172-20 Кодексу, не передбачається обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у матеріалах доказів.

Дослідивши і оцінивши докази в їх сукупності та у відповідності до статтей 245, 252 Кодексу судя дійшла наступного висновку.

Відповідальність за частиною третьою статті 172-20 Кодексу передбачена за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмову від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння такими особами в умовах особливого періоду.
Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 №303/2014 в Україні оголошено часткову мобілізацію та з цього часу відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» в Україні діє особливий період.
Згідно із абзацом шостим статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, по всій території України з 05:30 год 24.02.2022 строком на 30 діб запроваджено воєнний стан.
Відповідно до Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.03.2022 №2119-IX, строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 год 26.03.2022 продовжено строком на 30 діб, а згідно указу Президента України №259/2022 від 18.04.2022 строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 год. 25.04.2022 продовжено ще строком на 30 діб.
Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 №2263-ІХ, по всій території України з 05:30 год. 25.05.2022 строком на 90 діб запроваджено воєнний стан, згідно указу Президента України №2500-ІХ від 15.08.2022 строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 год 23.08.2022 продовжено ще строком на 90 діб, згідно указу Президента України №757/2022 від 07.11.2022 строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 год 21.11.2022 продовжено ще строком на 90 діб.
Згідно із частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» заходи, пов`язані із забезпеченням боєготовності військових частин, здійснюються без обмеження загальної тривалості службового часу.
Відповідно до статті 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним із видів доказів (стаття 251 Кодексу).

У вказаному протоколі серії А1547 від 20.12.2022 у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» містяться пояснення ОСОБА_1 , за змістом яких останній провину у вчиненні військового адміністративного правопорушення за частиною третьою статті 172-20 Кодексу визнав, зазначивши , що «20.12.2022 близько 16:30 години на території військової частини вжив 150 гр горілки, свою вину визнаю, щиросердечно розкаююсь».

Крім того, вина правопорушника у вчиненні даного правопорушення повністю доводиться зібраними у справі доказами, а саме: актом фіксації відмови від добровільного проходження медичного обстеження від 20.12.2022, в якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків; копією військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 .

Доказів, які б спростовували вказані обставини суду не надано.

Оцінивши докази та матеріали, надавши правову оцінку встановленим обставинам, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до статті 23 Кодексу метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом частини другої статті 33 Кодексу при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З урахуванням особи правопорушника,його сімейного та матеріального становища, характеру протиправного діяння, суд вважає за необхідне застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 655 грн.

Вказаний вид покарання суд вважає справедливим, пропорційним, достатнім і співрозмірним характеру вчиненого адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн, які підлягають стягненню на користь держави.

Керуючись статтями 40-1, 172-20, 221, 268, 283, 284, 285, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», суддя

постановила:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 655 грн (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять грн), на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп. (чотириста дев`яносто шість грн. 20 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської областіЮ. Ф. Волкова