Справа № 346/5036/22
Провадження № 3/346/3029/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Третьякова І.В., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, за ст. 163-1 ч.1 КУпАП, які надійшли від Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, складені відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, керівника ОСББ «Франка 40Б», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

у с т а н о в и л а :

22.11.2022р. старшим державним інспектором Коломийського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС в Івано-Франківській області Круль О.Б. за результатом проведеної перевірки ОСББ «Франка 40Б» було виявлено, що ОСОБА_1 , будучи керівником даного об`єднання, несвоєчасно подала податкові звіти по оплаті за землю за 2020-2022 роки, чим порушила п.п. 286.4 та п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами і доповненнями), за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Крім цього, 22.11.2022р. головним державним інспектором Коломийського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС в Івано-Франківській області Германюк Л.М. за результатом проведеної перевірки ОСББ «Франка 40Б» було виявлено, що ОСОБА_1 , будучи керівником даного об`єднання, не подала податкові звіти про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2021 рік, чим порушила п.п. 49.18.6 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами і доповненнями), за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки смс-повідомленням.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

Протоколи про адміністративні правопорушення було складено у присутності ОСОБА_1 , про що свідчить її підписи, отже останній було відомо про існування судового провадження відносно неї. Проте зловживаючи своїми правами ОСОБА_1 не вжила належних заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження, заяв та клопотань до суду не подавала.

З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останньої.

Щодо несвоєчасного подання податкової звітності по платі за землю за 2020-2022 роки, суд бере до уваги, що граничний термін подання за 2020 рік закінчився 20.11.2020 року, а граничний термін подання за 2022 рік закінчився 21.02.2022 року. При цьому, фактичне подання відбулося 22.11.2022р., що вказує на порушення п.п. 286.4 та п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI.

Також, актом про результати камеральної (електронної) перевірки даних, задекларованих у податкових звітах про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації по ОСББ «Франка 40Б» підтверджується неподання податкової звітності про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2021 рік, чим порушено п.п. 49.18.6 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI.

Відтак, суд вважає, що протоколами про адміністративні правопорушення, актом про результати камеральної (електронної) перевірки даних, задекларованих у податкових звітах про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації по ОСББ «Франка 40Б», а також актами про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з плати за землю доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 163-1 ч.1 КУпАП.

Суд також вважає доведену вину ОСОБА_1 за фактом несвоєчасного подання податкової звітності по платі за землю за 2021 рік, оскільки граничним терміном її подання було 22.02.2021р., а фактичне подання відбулося 09.02.2022р.

Однак, за вказаним епізодом, суд прийшов до висновку про неможливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

В частині 2 ст. 38 КУпАП зазначено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Як вбачається з правових висновків, викладених в п. 17, 18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року по справі № 487/2854/17, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття "триваюче" правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Матеріалами справи було підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно несвоєчасно подала податкову звітність по платі за землю за 2021 рік. Однак, подавши її, особа припинила свою протиправну поведінку, а відтак правопорушення було триваючим з закінчення граничного строку подачі 22.02.2021р. по дату самого подання 09.02.2022р., після якої правопорушення було припинено належним виконанням обов`язку.

Факт виявлення порушення 22.11.2022р. в ході проведеної перевірки не вказує на його тривалість до цієї дати, оскільки його виявлення могло бути здійснено раніше.

Таким чином, станом на час розгляду справи, пройшло понад три місяці з дня, коли триваюче правопорушення було припинено шляхом належного виконання обов`язку відповідним суб`єктом.

За таких обставин, враховуючи сплив строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, суд приходить до висновку про неможливість притягнення ОСОБА_1 за несвоєчасне подання податкової звітності по платі за землю за 2021 рік.

З приводу інших епізодів, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 ч.1 КУпАП, а саме порушення керівниками підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує конкретні обставини правопорушення, особу правопорушниці, яка до адміністративної відповідальності не притягувалася, не працює.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника згідно ст. 34, 35 КУпАП судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, вважаю, що стягнення повинно бути обрано у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ст. 163-1 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку було накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір якого встановлено законом. Відповідно до ст. 4 ч.2 п. 5 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40-1, 163-1, 221, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Справу №346/5036/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 163-1 ч.1 КУпАП та справу №346/5039/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 163-1 ч.1 КУпАП, об`єднати в одне провадження, присвоїти номер 346/5036/22.

Притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 163-1 ч.1 КУпАП ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , наклавши на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (сто сімдесят гривень 00 коп.).

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір в сумі 496 гривень 20 копійок у дохід держави: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя Третьякова І. В.