ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1978/22Головуючий у 1-й інстанції Дзюбановський Ю.І.
Провадження № 33/817/455/22 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч. 2 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2022 р. м. Тернопіль

Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. ознайомившись з матеріалами за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 лютого 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки та з оплатним вилученням транспортного засобу марки BMW 520і, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду відносно нього скасувати, провадження по справі закрити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Обґрунтовує поважність причини пропуску строку апеляційного оскарження тим, що не був присутнім під час проголошення оскаржуваної постанови та копію оскаржуваної постанови отримав за заявою лише 22 липня 2022 року.

Ознайомившись з апеляційною скаргою та матеріалами адміністративної справи, вважаю, що апеляційну скаргу слід повернути апелянту, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Сабадаш проти України поновлення судом пропущеного строку на оскарження рішення без належного обґрунтування порушує принцип юридичної визначеності.

Також, у справі Каракуця проти України у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумний інтервал часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був належним чином повідомленим про день та час судового розгляду, який відбувся 16 лютого 2022 року, про що свідчить протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 306834 (а.с.1).

Також, з матеріалів провадження слідує, що апеляційну скарга на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 лютого 2022 року вперше подано 25 липня 2022 року, тобто з пропуском десятиденного строку, передбаченого ст. 289 КУпАП. При цьому, у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження з тих самих підстав, що і у поданій вдруге апеляційній скарзі.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 02 серпня 2022 року, яка набрала законної сили у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 лютого 2022 року відмовлено. Повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_1 у зв`язку із пропуском строку на апеляційне оскарження та відсутністю поважних причин підстав для поновлення такого строку.

19 серпня 2022 року ОСОБА_1 повторно подана апеляційна скарга із заявою про поновленням строку апеляційного оскарження.

В контексті ч. 2 ст. 294 КУпАП початок перебігу строку оскарження постанови судді у справах про адміністративні правопорушення пов`язаний виключно з датою її винесення.

26 лютого 2022 року був останнім днем строку апеляційного оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи апеляційну скаргу було подано 19 серпня 2022 року після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції виходить із того, що в якості доводів для поновлення строку на апеляційне оскарження скаржник навів ті ж самі обставини, які по суті зазначав при попередньому зверненні до апеляційного суду та які були вже оцінені судом і визнані необґрунтованими.

При цьому, згідно клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_1 фактично не погоджується з постановою Тернопільського апеляційного суду від 02 серпня 2022 року, що за своєю юридичною природою та мотивами є покликаним на порушення принципу res judicata, відповідно до якого жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного та обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи й постановлення нового рішення.

Причину пропуску строку апеляційного оскарження визнаю не поважною, з огляду на те, що ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату і час судового засідання 16 лютого 2022 року, повинен був цікавитись результатами розгляду справи, та усвідомлював вимоги ч. 2 ст. 294 КУпАП та розумів, що строк апеляційного оскарження закінчувався 26 лютого 2022 року, однак подав апеляційну скаргу після закінчення цього строку.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Сабадаш проти України поновлення судом пропущеного строку на оскарження рішення без належного обґрунтування порушує принцип юридичної визначеності.

Оскільки ОСОБА_1 реалізовано його право на апеляційне оскарження постанови районного суду, повторне звернення з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції розцінюється судом апеляційної інстанції як зловживання процесуальними правами, що суперечить принципу юридичної визначеності (принципу остаточності рішень суду).

З урахуванням вищезазначеного, підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження не вбачаю, відтак апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід повернути особі, яка її подала.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 лютого 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського І.М. Тиха

апеляційного суду