Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/997/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року смт. Народичі

Суддя Народицького районного суду Житомирської області Дубовик П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст.173-2, ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

07 листопада 2022 року о 00 год. 15 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, по АДРЕСА_2 , вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 за місцем її проживання, в ході якої виражався в адресу останньої нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. На законну вимогу працівників поліції, припинити протиправні дії, не реагував, при цьому погрожував та висловлювався в грубій формі на адресу працівників поліції.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину свою визнав повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, 185 КпАП України, підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАБ №081943 й серії ВАБ №624714, рапортом від 07.11.2022 року, відеозаписом із нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, письмовими поясненнями правопорушника, свідка ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених частиною 1 статті 173-2 й ст.185 КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, 185 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Стаття 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Дослідивши письмові докази, суддя приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, 185 КпАП України.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При визначенні міри адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який визнав свою вину, щиро розкаявся, є особою з інвалідністю, ступінь його вини та майновий стан, обставини що пом`якшують та обтяжують відповідальність останнього, відсутність претензій до нього з боку потерпілої щодо вчиненого правопорушення, та вважає доцільним призначити адміністративне стягнення, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме ст.185 КУпАП, у виді штрафу.

Керуючись статтями 27, 34, 35, 36, 221,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 та ст.185 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 8 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 136 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496 гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду особою, щодо якої її винесено, її законним представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: