Справа № 441/358/22 Головуючий у 1 інстанції: Українець П.Ф.
Провадження № 33/811/673/22 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Гриньо Михайла Івановича на постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 06 червня 2022 року,

з участю правопорушника ОСОБА_1 ,

захисника правопорушника Гриня М.І.

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держав 496 грн. 20 коп. судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 , 11 березня 2022 року близько 13 год. 50 хв., на вул. Стуса, 7 у м. Городок Львівської обл., у порушення вимог п. 2.9 а ПДР України, керував автомобілем «Hyundai Tucson» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Гриньо М.І. вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та необгрунтованою, оскільки винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладені у ній висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Покликається на те, що місцевий суд, в порушення ст. 268 КУпАП, розглянув справу у відсутності правопорушника ОСОБА_1 , хоча останній клопотав про відкладення розгляду справи, у зв`язку з хворобою. Зазначає, що зібрані докази у справі, на які посилається суд, жодним чином не підтверджують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Стверджує, що працівниками поліції було порушено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння.

Просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та виступ його захисника адвоката Гриньо М.І. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 125965 від 11 березня 2022 року, де викладна фабула вчиненого правопорушення; роздуківкою з приладу Drager 6820, з якої вбачається позитивний результат тесту 2,55 проміле алкоголю; письмовими поясненнями ОСОБА_2 і ОСОБА_3 від 11 березня 2022 року та відеозаписом події, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апелянта щодо порушення проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.2.5 «Правил дорожнього руху», водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858.

А тому, на переконання апеляційного суду, з наданих суду матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції дотримано вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

При цьому, апеляційним судом враховується також і те, що правопорушник ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги в частині недоведення факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі вищепереліченими доказами, як в суді першої, так і апеляційної інстанцій, а невизнання ним своєї вини у скоєному, суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, та відхиляє їх.

Крім цього, як вбачається із розписки ОСОБА_4 , останній зазначив, що бере під керування транспортний засіб «Hyundai Tucson» н.з. НОМЕР_1 , свого швагра ОСОБА_1 та зобов`язується йому не передавати.

Щодо покликань апелянта в частині незаконності оскаржуваної постанови у зв`язку із розглядом справи у його відсутності то, на переконання апеляційного суду, такі доводи не можуть визнаватися підставою для скасування постанови, а порушені його права поновлені шляхом подачі апеляційної скарги.

Доводи правопорушника про те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Гриньо Михайла Івановича залишити без задоволення, а постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 06 червня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.