Справа № 201/3792/22
Провадження № 3/201/2273/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого керівником служби ТОВ «Бахмут-енергія», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09 червня 2022 року о 12 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «Фіат», д/н НОМЕР_1 , рухався в районі електроопори № 224 по вул. Набережна Перемоги, 86-а в м. Дніпрі, де при перестроюванні ліворуч не надав переваги у русі, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «БМВ», н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку здійснювалось перестроювання. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, однак у судове засідання не з`явився, про поважні причини своєї неявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності. Разом з тим особою, яка притягається до адміністративної відповідальності було подано до суду власні письмові пояснення, у яких останній повідомив, що він не визнає своєї винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, вважаючи, що не він порушим правила дорожнього руху, а інший водій ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, суд робить висновок про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: схемою місця дорожньо-транспортної події від 09 червня 2022 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення між учасниками дорожнього руху відбулось під час перестроювання водія ОСОБА_1 справа наліво у суміжну смугу для руху, по якій вже слідував водій ОСОБА_2 , що призвело до контактування між собою автомобіля «БМВ», його правою передньою частиною з лівою задньою частиною автомобіля «Фіат», при цьому зі зворотного боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень цих засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; поясненнями водія-учасника події ОСОБА_2 , а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 093701 від 09 червня 2022 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Отже суд доходить висновку про винуватість водія ОСОБА_1 , оскільки під час судового розгляду встановлено, що саме останнім було змінено траєкторію руху в той час коли інший водій ОСОБА_2 вже до цього рухався зліва у попутному напрямку по смузі руху на яку перестроювався правопорушник, а отже саме дії останнього знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали. Крім того відповідні пошкодження на обох транспортних засобах дають можливість відтворити механізм цієї пригоди, яка відбулась в момент коли водій ОСОБА_1 при перестроюванні змінював напрямок руху ліворуч, а інший водій ОСОБА_2 наближався поряд по суміжній смузі для руху, у зв`язку з чим контактування з автомобілем «Фіат» відбулось у задню ліву частину правою передньою частиною автомобіля «БМВ». В цій дорожній ситуації водій ОСОБА_2 міг розраховувати на те, що, у відповідності до п. 1.4 Правил дорожнього руху України, інший водій ОСОБА_1 , також виконає правила дорожнього руху, в тому числі ті, що були поставлені йому у провину складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, зокрема п. 10.3 Правил дорожнього руху України, у разі чого не відбулось би зіткнення між собою вказаних транспортних засобів.

Водночас позицію правопорушника з приводу того, що водій ОСОБА_2 рухався на великій швидкості, що, на його думку, могло призвести до наслідків, які настали, слід вважати не доведеною, оскільки вказані обставини не знайшли свого підтвердження та обґрунтування під час дослідження матеріалів адміністративної справи, а тому такі судження суд вважає неприйнятними, виходячи з вимог допустимості та належності доказів по справі. Суд критично відноситься до вказаних аргументів сторони захисту ще й з огляду на те, що термін «велика швидкість» в даному випадку вважається оціночним поняттям та може не правильно трактуватись цією стороною або трактуватись у вигідну для них сторону. Вказані обставини мають суб`єктивний характер, оскільки швидкість автомобіля сприймається кожною особою індивідуально, а тому з цієї точки зору ці відомості не можуть бути визнані достовірними.

Крім того суд вважає, що аргументи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо порушення іншим водієм правил дорожнього руху не заслуговують на увагу при розгляді даної адміністративної справи, оскільки під час її розгляду провадження здійснюється лише в межах фактичних обставин, викладених у даному протоколі відносно водія ОСОБА_1 та встановлення в його діях порушень Правил дорожнього руху України. До того ж достовірно було встановлено, що водій ОСОБА_2 вже деякий проміжок часу до зіткнення знаходився в усталеному стані, тобто без зміни траєкторії руху, а отже його дії не могли викликати наслідки, що настали, останній лише рухався у напрямку, що був обраний ним раніше, не наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, в той час коли саме водій ОСОБА_1 змінив напрямок руху справа наліво, у зв`язку з чим їх траєкторії руху перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали.

Оцінюючи досліджені вище докази з точки зору достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з автомобілем «БМВ».

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16 жовтня 2008 року, суд враховує, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи, а тому, з огляду на характер і конкретні обставини вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також те, що є обґрунтовані підстави, що останній не буде допускати подібного надалі, суд вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі восьмисот п`ятдесяти гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі чотирьохсот дев`яноста шести гривень двадцяти копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко