П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1724/22

Провадження № 3/348/1006/22

29 листопада 2022 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Максименко О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Надвірна Івано-Франківської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_1 , виданий 02.01.2019, орган видачі 2621; РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 08.09.2022 близько о 15.00 год. ОСОБА_1 в м. Надвірна по вул. Шевченка на території ринку здійснював господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарської діяльності та отримання ліцензії, а саме, здійснював торгівлю тютюновими виробами.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950, ратифікованою Україною 17.97.1997. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що українське правительство визнало кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що з протоколом про адміністративне правопорушення він не згоден, оскільки здійснював реалізацію звичайного сільськогосподарського тютюну і супутними до нього товарами, на ринку має певне місце для торгівлі, за яке сплачує орендну плату. Тютюн вирощує самостійно і продає його на вагу, напівфабрикати сигарет також виробляє самостійно: купує паперові гільзи та заповнює їх тютюном. Вважає, що для реалізації тютюну ліцензія не потрібна, просив справу закрити.

Дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, враховуючи покази ОСОБА_1 , суд зауважує наступне.

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за Провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно ст. 2 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» виробництво тютюнових виробів здійснюється суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) незалежно від форм власності за наявності відповідної ліцензії.

При цьому, згідно із ст. 4 наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11.10.2010 № 457 «Класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2010» із змінами виробництво це економічна діяльність, результатом якої є продукція. Це поняття використовують для позначення всіх видів економічної діяльності. Готова продукція це продукція, процес перероблення якої завершено.

Крім того, ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» визначено, що тютюнові вироби це сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування.

Перелік товарів, обіг яких здійснюється в Україні, систематизовано в Українській класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів, згідно з Міжнародною конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів від 14 червня 1983 року, до якої приєдналась держава Україна з метою забезпечення належного рівня участі України в міжнародних торговельно-економічних відносинах та наближення нормативно-правової бази України до системи загальновизнаних норм міжнародного права, на підставі Указу Президента України "Про приєднання України до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів" від 17 травня 2002 року №466/2002.

Згідно розділу IVМитного тарифу України група 24 тютюн і промислові замінники тютюну, товарна позиція 2402 "Сигари, сигари з відрізаними кінцями, сигарили та сигарети, цигарки, з тютюном або його замінниками" включаються: сигари, сигари з відрізаними кінцями та сигарили (тонкі сигари), що містять тютюн, сигарети та цигарки, що містять тютюн, сигари, сигари з відрізаними кінцями, сигарили (тонкі сигари), сигарети та цигарки з замінників тютюну.

До товарної позиції 2403 "Інший тютюн промислового виробництва та замінники тютюну промислового виробництва; "гомогенізований" або "відновлений" тютюн; тютюнові екстракти та есенції" включаються: курильний тютюн, що містить чи не містить замінників тютюну в будь-якій пропорції, наприклад, промисловий трубковий тютюн чи тютюн для виробництва сигарет чи цигарок, жувальний тютюн, нюхальний тютюн, більш-менш ароматизований, тютюн спресований чи зволожений для виготовлення нюхального тютюну, промислові замінники тютюну, "Гомогенізований" або "відновлений" тютюн.

Отже тютюнові вироби в розумінні Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» визначені у товарних позиціях 2402 та 2403 Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності Закону України "Про Митний тариф України".

Таким чином, фізичні особи та фізичні особи підприємці, які здійснюють продаж вирощеної в особистому підсобному господарстві, на присадибній, дачній, садовій і городній ділянках тютюнової сировини, не зобов`язані отримувати ліцензію.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 здійснював продаж особисто вирощеного тютюну, та напівфабрикат сигарет, які є сировиною, а не тютюновим виробом, який відноситься до товарної позиції 2401 (тютюнова сировина, тютюнові відходи) УКР ЗЕД та не входить до переліку видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, визначеному Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Таким чином, суд при розгляді справи не встановив наявність достатніх належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, провадження по справі за ч. 1 ст. 164 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Речові докази, вилучені у ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: тютюнові вироби в кількості 53 шт., 300 гр тютюну, підлягають поверненню ОСОБА_1 ..

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 164, ст.ст. 247, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені тютюнові вироби в кількості 53 шт., 300 гр тютюну, які перебувають на зберіганні в Надвірнянському РВП ГУНП в Івано-Франківській області, повернути ОСОБА_1 ..

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області О. Ю. Максименко