МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2022 р. Справа № 370/2083/22

Суддя Макарівського районного суду Київської області Тандир О.В., розглянувши матеріали ВП №3 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює майстром лісу у ДП «Макарівський лісгосп», проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №131625 від 18.11.2022 року цього ж дня о 17 год. 35 хв., на а/д с. Ніжиловичі с. Наливайківка у межах Макарівської ТГ Бучанського району Київської області, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка не відповідає дійсності, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук, реакція сповільнена. У порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , винність у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та пояснив, що наркотичних засобів не вживав, поліцейськими було порушено порядок освідування особи на стан вживання наркотичних засобів, жодних ознак наркотичного сп`яніння він не мав, а тому і відмовився від огляду, оскільки вважав такі вимоги безпідставними. Крім того, йому не пропонували пройти освідування на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що мало би передувати медичному освідуванню на стан сп`яніння у лікаря-нарколога. Також звернув увагу, що поліцейський запропонував йому їхати до лікаря нарколога у м. Київ, тоді як це не був найближчий медичний заклад від місця зупинки.

Вирішуючи питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд керується наступним.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10 жовтня 2001 р., № 1306 (далі - Правила), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду водіїв на стан сп`яніння передбачений ст. 266 КУпАП, відповідно до ч. 1 якої особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так у матеріалах справи відсутні докази відсторонення водія від керування транспортним засобом, що ставить під сумнів наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння.

Також суд відзначає, що ознаки наркотичного сп`яніння, зазначені у протоколі, як то «поведінка не відповідає дійсності», «зіниці очей не реагують на світло» взагалі не передбачені відповідною Інструкцією. Крім того, при перегляді відеозапису з нагрудної камери поліцейського вказаних у протоколі ознак наркотичного сп`яніння, які зазначені у протоколі, у ОСОБА_1 , не спостерігається. Таким чином, відсутність ознак наркотичного сп`яніння виключає правомірність вимоги поліцейського проходити освідування на стан наркотичного сп`яніння.

Далі, частиною другою вказаної вище статті передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ж ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Таким чином, огляд водія на стан наркотичного сп`яніння у закладах охорони здоров`я проводиться виключно у разі відмови водія від проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, або ж у разі незгоди водія з його результатом.

Як встановлено судом з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, що доданий до протоколу, працівники поліції лише пропонували водієві пройти огляд у медичному закладі, і ОСОБА_1 , відмовився від такого огляду.

Будь-яких доказів проведення огляду водія поліцейським на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів або незгоди з його результатами, як того вимагає ч. 2 ст. 266 КУпАП, матеріали справи не містять, що узгоджується із поясненнями ОСОБА_1 , що проведення такого огляду йому не пропонували.

При цьому суд відзначає, що п. 12 Інструкції, згідно якого у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, суперечить ч. 3 ст. 266 КУпАП, а тому в даному випадку слід застосовувати саме КУпАП, як нормативно-правовий акт вищої юридичної сили. Відсутність у поліцейського спеціального технічного засобу виявлення стану наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не є підставою для порушення порядку огляду водія на стан сп`яніння, встановленого ст. 266 КУпАП.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи досліджені у суді докази, вважаю, що в даному випадку винність ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, не доводиться наявними у суду доказами, а саме відсутня об`єктивна сторона правопорушення як в протоколі, так і вбачається з матеріалів справи, та через недотримання порядку огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у разі закриття провадження у справі не стягується.

На підставі викладеного та керуючись ст. 247 ч. 1, 221, 283, 284 КУпАП, суддя -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю у його діянні складу вказаного адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Тандир