Номер провадження: 33/813/657/22
Номер справи місцевого суду: 511/591/22
Головуючий у першій інстанції Гринчак С.І.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Дерезюк В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 26 квітня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 26 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 гривень.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 26 квітня 2022 року та закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що апелянт визнає скоєння нею ДТП 26.03.2022 року, проте апелянт вказує, що вона не мала злого умислу покидати місце події. Оскільки після ДТП чоловік апелянта сів за кермо автомобілю та доставив її до лікарні, де їй було діагностовано струс мозку, забій ноги. Відразу після отримання допомоги ОСОБА_1 повернулась на місце ДТП, де дочекалась приїзду поліції.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 26 квітня 2022 року призначений в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, про що учасника судового засідання завчасно сповіщено шляхом надсилання смс-повідомлення на номер мобільного телефону, що вказаний в апеляційній скарзі як засіб зв`язку.

Від апелянта ОСОБА_1 до апеляційного суду, через засоби електронного зв`язку, надійшла заява, в якій вона повідомляє про неможливість прийняти участь у судовому засіданні, у зв`язку із знаходженням за кордоном, і просить відкласти розгляд справи на інший день.

Відповідно ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Оскільки апелянт ОСОБА_1 до заяви про відкладення розгляду справи не надала жодних доказів, які б надавали можливість встановити поважність причин неявки апелянта у судове засідання, апеляційний суд приходить до висновку, що заява про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню, а справа може бути розглянута за відсутності учасника процесу за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши уважно матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення на підставі наступного.

За вимогами статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ухвалюючи оскаржувану постанову від 26 квітня 2022 року, місцевий суд виходив з того, що обставини правопорушення та вина ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах доказами, з чим погоджується і апеляційний суд.

Апеляційний суд виходить із наступного.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, а також бути взаємно ввічливими (п. 1.3 Правил дорожнього руху України).

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків (п. 1.5 Правил дорожнього руху України).

Згідно 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, що розглядається в межах даної справи, ОСОБА_1 ставиться в провину порушення п. 2.10 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 КУпАП.

Пункт 2.10 Правил дорожнього руху України встановлює, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, зокрема, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди (п. 2.10 а) Правил дорожнього руху України).

Відповідно ст. 122-4 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №501212 від 26 березня 2022 року водій ОСОБА_1 26 березня 2022 року о 20 год. 10 хв. в м. Роздільна по вул. Г. Кирпи, керуючи автомобілем LEXUS IS 250, номерний знак НОМЕР_1 , скоїла ДТП та залишила місце ДТП, до якої вона причетна, до приїзду працівників поліції. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.10 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП (а. с. 1).

До матеріалів справи також приєднано копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №501213 від 26 березня 2022 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 26 березня 2022 року о 20 год. 10 хв. в м. Роздільна по вул. Г. Кирпи, 126, керувала автомобілем LEXUS IS 250, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук). Огляд проводився за допомогою газоаналізатора «ALKOTEST №6820», що підтверджується тестом №218 від 26.03.2022 року, результат огляду становить 2,00 проміле.

Матеріали справи також містять протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 501211 від 26 березня 2022 року, згідно з яким водій ОСОБА_1 26 березня 2022 року о 20 год. 10 хв. в м. Роздільна по вул. Г. Кирпи, керуючи автомобілем LEXUS IS 250, номерний знак НОМЕР_1 , не вибрала безпечну швидкість руху, не впоралась з керуванням і скоїла ДТП. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження.

З даного протоколу вбачається, що водій ОСОБА_1 порушила вимоги п.12.1, 2.3б Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП (а. с. 3).

Копія схеми місця ДТП, яка сталася 26 березня 2022 року о 20 год. 10 хв. в м. Роздільна по вул. Г. Кирпи, 126, що також наявна в матеріалах справи, відображає напрямок руху та перелік отриманих унаслідок ДТП видимих (зовнішніх) пошкоджень автомобілю LEXUS IS 250, номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 (а. с. 4).

До матеріалів справи приєднано копію акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер 6820 (а. с. 5), та копію направлення на огляд на стан сп`яніння водія транспортного засобу до медичного закладу (а. с. 6).

Згідно прийнятих 26 березня 2022 року інспектором поліції письмових пояснень від ОСОБА_1 , остання вказала, що надавати будь-які пояснення згідно ст. 63 Конституції України вона не згодна (а. с. 7).

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №501212 від 26 березня 2022 року в графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» водій ОСОБА_1 зазначила, що поїхала з місця ДТП, про що в даному протоколі поставила свій підпис.

Також матеріали справи містять письмові пояснення, надані працівнику поліції ОСОБА_2 26 березня 2022 року, з яких встановлено, що 26 березня 2022 року біля 19 год. 55 хв. ОСОБА_2 разом зі своєю дружиною ОСОБА_1 виїхали з магазину «Макс», розташованого в м. Роздільна по вул. Молодіжна, до себе додому. Так як в 20 год. 00 хв. починалась комендантська година, вони дуже поспішали. З магазину вони рухались на автомобілі LEXUS IS 250, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Європейська, а потім повернули на вул. Г. Кирпи. По дорозі додому ОСОБА_1 не впоралася з керуванням автомобілю та в`їхала в огорожу-паркан. Після чого ОСОБА_1 поїхала додому. Коли ОСОБА_2 прийшов на місце здійснення пригоди, то побачив, що передній бампер знаходиться на пошкодженому паркані (а. с. 8).

Отже, наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що 26 березня 2022 року у м. Роздільна по вул. Г. Кирпи, 126, за участі автомобілю LEXUS IS 250, номерний знак НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_1 , сталася ДТП, у результаті якої даний автомобіль отримав механічні пошкодження, а отже завдані матеріальні збитки. Після скоєння ДТП ОСОБА_1 покинула місце ДТП, не дочекавшись поліції.

Апелянт не заперечує факт скоєння нею ДТП, проте вказує про відсутність у неї умислу покидати місце ДТП. Апелянт наголошує, що після ДТП її чоловік сів за кермо та доставив її до лікарні, де їй діагностували струс мозку, забій ноги, після отримання допомоги вона повернулась на місце ДТП і дочекалась приїзду поліції.

Між тим, вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути взяті до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №501212 від 26 березня 2022 року, в якому ОСОБА_1 особисто вказала в поясненнях, що уїхала з місця ДТП, а також письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 26 березня 2022 року, де свідок зазначив, що після наїзду на огорожу, ОСОБА_1 поїхала додому.

Будь-яких відомостей про необхідність залишення ОСОБА_1 місця ДТП для вжиття невідкладних заходів з надання їй медичної допомоги матеріали справи не містять, в поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення особою, яка притягується о адміністративної відповідальності, про це не зазначено, та апелянтом до апеляційної скарги відповідних доказів не надано.

У зв`язку з чим, апеляційний суд розцінює доводи апеляційної скарги, як спосіб самозахисту та бажання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

З огляду на зазначене, викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд дійшов до висновку, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду першої інстанції.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

На підставі викладеного й керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 26 квітня 2022 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе