Справа № 588/1256/22
Провадження № 3/588/551/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Огієнко О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли із Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 виданий 13.12.2018 органом 5927,

за частиною 5 статті 126, частиною 1 статті 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 11.11.2022 о 14 год. 40 хв. у м. Тростянець по вул. Славгородська, поблизу будинку № 50, керував транспортним засобом ГАЗ 3302 номерний знак НОМЕР_2 без посвідчення водія категорії «В», тобто не маючи права керування даним транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1.а Правил дорожнього руху. Дане правопорушення ОСОБА_1 вчинив повторно протягом року.

Також ОСОБА_1 23.11.2022 о 22 год. 40 хв. у м. Тростянець по вул. Вознесенська, поблизу буд. 37, керував транспортним засобом ВАЗ 2105 номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив 2.5 Правил дорожнього руху.

У судові засідання 02.12.2022, 16.12.2022 та 28.12.2022 ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно з протоколами про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був ознайомлений з тим, що справа розглядатиметься Тростянецьким районним судом Сумської області, що підтверджується його підписом у вказаних протоколах.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 126, 130 КУпАП, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є не обов`язковою.

Таким чином, з урахуванням викладеного вважаю, що оскільки ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про час і місце судового розгляду справи, поважних причин неявки до суду не повідомив, заяву про відкладення судового розгляду не подав, справа може бути розглянута без його участі на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП знайшла підтвердження, з огляду на таке.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки та заборони для учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України та кореспондується в даному конкретному випадку з вимогами п.2.5 Правил дорожнього руху.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкції), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з вимогами п. 6, 7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, законодавець поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи водієм погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП, полягає уповторному протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї.

За частиною 2 статті 126 КУпАП настає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень за обставин установлених судом підтверджується такими доказами:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ААБ № 315792 від 11.11.2022 та серії ААБ № 315821 від 23.11.2022, які за змістом відповідають вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликають містять усі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 та частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с.2, 15);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с._3);

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 653136 від 11.11.2022 відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП (а.с. 4);

- відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, які містять фактичні дані про відмову ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 20);

- довідкою складеною інспектором сектору адміністративної практики Охтирського РВП ГУНП в Сумській області відповідно до якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія.

Вказані докази є належними, допустимими, такими, що узгоджуються між собою, доповнюють одне одного та є та достатніми, оскільки у своїй сукупності прямо підтверджують обставини, які підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, доходжу до висновку, що ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він будучи особою, яка керує транспортним засобом відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки він будучи особою, яка не має права керування транспортним засобом, повторно протягом року керував транспортним засобом.

Відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вирішуючи питання про застосування стягнення, відповідно до статті 33, 36 КУпАП враховую характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, який не працює, та вважаю необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто у межах санкції частини 5 статті 126 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки такого права він не має.

Вирішуючи питання про застосування додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу суд враховує те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 315792 від 11.11.2022, складеному відносно ОСОБА_1 , зазначено, що транспортний засіб ГАЗ 3302 номерний знак НОМЕР_2 , керуючи яким ОСОБА_1 скоїв правопорушення, належить ОСОБА_2 . Також у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 315821 від 23.11.2022, складеному відносно ОСОБА_1 , зазначено, що транспортний засіб ВАЗ 2105 номерний знак НОМЕР_3 , керуючи яким ОСОБА_1 скоїв правопорушення, належить ОСОБА_3 .

Відповідно до пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" №14 від 23.12.2005 не можна накладати стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

За таких обставин, вважаю за неможливе застосувати до ОСОБА_1 такий вид додаткового стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу.

У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення відповідно до статті 40-1 КУпАП вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп. у дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 30, 33, 40-1, 126, 130, 268, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього на підставі ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортних засобів.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп. у дохід держави.

Згідно з частиною 2 статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного судом.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення постанови. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. О. Огієнко