Роздільнянський районний суд Одеської області
ПО С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №: 511/1679/22

Номер провадження 3/511/1432/22

"21" грудня 2022 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Ільяшук А . В., за участю секретаря судового засідання Плохотнюк Н.С., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Теренчука Є.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого за наймом, місце проживання (перебування): АДРЕСА_1

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2022 року о 02 годині 58 хвилин в селі Старостине по вулиці Центральній, 19, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ «2106», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (неясна мова, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у лікарні відмовився.

16 серпня 2022 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області з Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області надійшов вказаний протокол з додатками для розгляду по суті.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу суду, при розподілі справ між суддями, вказаний протокол був розподілений в провадження судді Ільяшук Антоніни Володимирівни.

В подальшому, 14 вересня 2022 року за результатами розгляду клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Теренчук Євгена Миколайовича вищевказані матеріали були повернуті до Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській для належного оформлення.

18 жовтня 2022 року вищевказані матеріали надійшли до канцелярії суду, проте без виконання постанови суду щодо належного оформлення, а тому 19 жовтня 2022 року вказані матеріали були повернуті до Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області.

09 листопада 2022 року матеріали повернуті до суду після належного дооформлення.

Положення статті 245 КУпАП визначають, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП регламентує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Пункт 2.5. Правил дорожнього руху, які затвердженні постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року № 1306, визначає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Матеріали справи містять направлення до закладу охорони здоров`я на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з який вбачається, що останній відмовився від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

При цьому, в постанові від 12 січня 2022 року (справа № 511/1686/21) Одеський апеляцій суд зазначив, що оскільки водій відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», так і від проходження огляду в медичному закладі, у працівників поліції відсутні підстави для написання та долучення до матеріалів справи направлення для огляду в закладі охорони здоров`я.

Згідно положень наказу МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вказане узгоджується з відеоматеріалом, який долучено до матеріалів справи, на якому ОСОБА_1 відмовляється від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу та від проходження огляду у лікарні, а також не заперечує факт керування ним транспортним засобом.

Окрім того, відповідно до пояснень, які ОСОБА_1 виклав власноруч в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 501286 від 14 серпня 2022 року, що останній «випив водки, після чого керував автомобілем, в лікарню не поїде».

Таким чином, 14 серпня 2022 року під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ніяким чином не заперечував факт керування транспортним засобом та факт вживання алкогольних напоїв, також не заявляв будь-яких заперечень відносно протоколу про адміністративне правопорушення чи порядку проведення огляду на стан сп`яніння.

Проте, в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив суду, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. В той день він перебував в стані алкольного сп`яніння, а тому керував транспортним засобом ОСОБА_2 . При цьому, працівники поліції під`їхали до автомобіля, коли він стояв, за кермом нікого не було. В подальшому, працівники поліції дізнались, що власником автомобіля є він, а саме: ОСОБА_1 , а тому склали протокол про адміністративне правопорушення відносно нього. На відеозаписі та в протоколі він підтверджує свою винуватість, оскільки працівники поліції повідомили, що можуть забрати транспортний засіб на штраф майданчик та права, а тому останній злякався.

Свідок ОСОБА_2 підтвердив пояснення ОСОБА_1 , та зауважив, що він керував в той день транспортним засобом, що належить ОСОБА_1 , оскільки був тверезим. Проте, він не мав прав, а тому ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що саме він керував транспортним засобом. При цьому, працівникам поліції під час складання свідок повідомляв, що він керував, проте вони не слухали, оскільки власником транспортного засобу є ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_3 також вказала, що керував транспортним засобом ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 .

При цьому, свідок ОСОБА_3 зауважила, що на задньому фоні відеозапису, то її голос, та в той день та час вона також перебувала в стані алкогольного сп`яніння. З відеозапису вбачається, що остання коментувала питання працівника поліції до ОСОБА_1 щодо керування та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння словами: «что тут не понятно», жодних зауважень, що керував ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 матеріал відеозапису не містить.

Інспектор СРПП Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області Ян Невинський в судовому засіданні зауважив, що під час патрулювання, він побачив транспортний засіб, який їхав в комендатську годину. Інспектори поїхали за автомобілем, враховуючи темряму, не було видно марки та реєстраційного номера автомобіля. При виїзді на Центральну вулицю села Старостине Роздільнянського району Одеської області, вони побачили автомобіль ВАЗ «2106», д/н НОМЕР_1 , який стояв на узбіччі, та біля нього знаходились люди, серед яких був ОСОБА_1 . На запитання інспектора кто був за кермом та чий це автомобіль, ОСОБА_1 відповів, що його, та він був за кермом. Під час розмови, було встановлено, що він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Інспектор запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, проте останній відмовився під відеозапис. Після того, як протокол було складено, підійшов чоловік, який не назвався, та повідомив, що він керував транспортним засобом, та повідомив, що складено протокол не на ту особу. Проте, він не придав цьому значення, оскільки під час скаладання матеріалів, таких випадків дуже багато трапляється, з метою уникнення винної особи від відповідальності. Інші особи, які були присутні на місці складання протоколу також перебували в стані алкогольного сп`яніння, їх анкетні дані не встановлювались та жоден із них не побажав бути записаним як свідок правопорушення. Він вважає, що склав протокол правомірно на ОСОБА_1 , як на особу, яка керувала транстпортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та визнала це під відеофіксацію та власноруч зробивши запис у самому протоколі.

Верховний Суд в постанові від 29 квітня 2020 року у справі 161/5372/17 зазначив, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Суд критично ставиться до показань свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки вони не узгоджуються з іншими доказами у справі. При цьому, вказані свідки відсутні на відеозаписі та не зазначені у протоколі.

Відносно аргументів щодо не роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 його прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, оскільки як стверджує адвокат Теренчук Євген Миколайович відсутній його підпис, суд зазначає, що форма протоколу затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395.

При цьому, протокол містить підпис ОСОБА_1 про те, що останній ознайомлений з правами та обов`язками, і повідомлений про дату та час розгляду матеріалів.

Суд зазначає, що діючі нормативно-правові акти не вимагають обов`язку працівників поліції під складання протоколів про адміністративне правопорушення долучати до матеріалів окремо пам`ятки про права та обов`язки.

Так, стаття 256 КупАП визначає, що при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі, яка також міститься в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 501286 від 14 серпня 2022 року.

Щодо аргументів адвоката Теренчук Євгена Миколайовича відносно того, що протокол не містить відомостей, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, суд зазначає, що стаття 256 КупАП регламентує, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 501286 від 14 серпня 2022 року зазначено, що цей протокол складений про те, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , 14 серпня 2022 року о 02 годині 58 хвилин керував транспортним засобом ВАЗ «2106», н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а тому в графі суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин - під водієм слід розуміти ОСОБА_1 , який у свою чергу як в пояснення, так й на відеозапису підтвердив, що саме він керував транспортним засобом.

Щодо не зазначення району та області в протоколі про адміністративне правопорушення, суд зазначає, що працівниками поліції складено рапорт, відповідно до якого інспектор СРПП Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області Невинський Ян повідомив, що в органах Національної поліції України працює принцип територіальності, а тому протокол складався саме в селі Старостине Роздільнянського району Одеської області, а не в інших областях України.

Верховний Суд (постанова від 01 грудня 2020 року у справі № 318/292/18) зазначав, що норми закону не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи».

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На підставі встановлених обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 1 статті 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Положення статті 40-1 КУпАП визначають, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Закон України «Про судовий збір» встановлює, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 496,20 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого за наймом, місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 496,20 гривень на користь держави.

Реквізити для зарахування до державного бюджету:

отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783,

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

рахунок отримувача: UА0026001

код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що згідно статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районий суд Одеської області протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя: А. В. Ільяшук