Справа № 367/7361/21
Провадження №3/367/142/2022
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 червня 2022 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , -

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №076646 від 27 вересня 2021 року, складеного відносно ОСОБА_1 , 27 вересня 2021 року близько 20 години 40 хвилин, в м. Ірпені по вул. Центральній водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння очей, від проходження медичного огляду відмовилась у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання з`явилися ОСОБА_1 та її захисник Вознюк В.А., ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнала, та пояснила, що 27 вересня 2021 року близько 20 години 40 хвилин, в м. Ірпені по вул. Центральній, керуючи транспортним засобом Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїжджала з паркувального майданчика та випадково наїхала на бордюр, під час даної дорожньо-транспортної пригоди вона вдарилася об кермо та в неї почала текти кров з носа, після чого приїхали працівники поліції та запропонували пройти їй медичний огляд, однак вона відмовилася від його проходження, оскільки почувала себе нормально. Також, ОСОБА_1 зазначила, що працівники поліції не пропонували їй пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу та в закладі охорони здоров`я.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Вознюк В.А. в судовому засіданні також пояснив, що як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і у письмових поясненнях свідків зазначено, що ОСОБА_1 відмовилася саме від проходження медичного огляду, однак, як диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, так і ст. 266 КУпАП не передбачено проходження особою, яка має ознаки алкогольного сп`яніння медичного огляду, а передбачено проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі незгоди особи з результатами такого огляду, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. У матеріалах справи відсутнє направлення на проведення огляду в закладі охорони здоров`я. Також, у матеріалах справи відсутні відомості щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що викликає сумніви у наявності ознак алкогольного сп`яніння, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення. Як вказує захисник, долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозапис є недопустимим доказом, оскільки не містить дату та час проведення відеозйомки, а також невідомий пристрій, на який здійснювався відеозапис. Також, захисник звернув увагу, що пройти медичний огляд ОСОБА_1 пропонували після спливу двох годин після виявлення ознак алкогольного сп`яніння, що також є порушенням вимог ст. 266 КУпАП. Крім того, захисник послався на суттєві порушення під час складення протоколу про адміністративні правопорушення: не зазначено, які саме ознаки алкогольного сп`яніння були виявлені у ОСОБА_1 , не було зроблено довідку про належність транспортного засобу, протокол не містить відомостей про докази, які до нього додаються та на які посилається особа, що складала протокол як на доказ.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За змістом статті 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у праві й притягнення на цій основі законного рішення.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості, передбаченого ст.62Конституції України, згідно з якою всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі доодержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом». Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

При цьому тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Як видно із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №076646 від 27 вересня 2021 року, складеного відносно ОСОБА_1 , 27 вересня 2021 року близько 20 години 40 хвилин, в м. Ірпені по вул. Центральній водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння очей, від проходження медичного огляду відмовилась у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до ч.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно із ч.ч.6,7 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , останні були запрошені працівниками поліції 27 вересня 2021 року о 22 годині 45 хвилин, та в присутності яких водій ОСОБА_1 відмовилася від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку та від проходження тестування на спец приладі Драгер.

Однак, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовилась від проходження медичного огляду 27 вересня 2021 року близько 20 години 40 хвилин, при цьому, протокол складений о 22 годині 50 хвилин.

Наданий відеозапис не містить дати та часу проведення відео зйомки, що позбавляє суд можливості встановити дійсні обставини справи.

Поліцейський, який склав протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 , а також свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили.

Таким чином, суд приходить до висновку, що пройти медичний огляд ОСОБА_1 працівники поліції пропонували в присутності свідків після спливу двох годин з моменту встановлення підстав для здійснення такого огляду.

Крім того, ні протокол про адміністративне правопорушення, ні інші матеріали справи не містять відомостей про те, від проходження якого саме медичного огляду, в тому числі на стан якого сп`яніння, відмовилася ОСОБА_1 .

Враховуючи, що у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 вказано, що остання, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, відмовилася від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, а статтею 266 КУпАП передбачено проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння шляхом проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі незгоди особи з результатами такого огляду, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння саме відповідно до порядку, встановленого ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є суперечливими.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п. 110 рішення ЄСПЛ у справі «Компанія «Вестберга таксі Актіеболаг» та Вуліч поти Швеції (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden №36985/97).

ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «… суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становить порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року).

Разом з цим, перевіркою матеріалів справи в ході розгляду встановлено, що протокол по адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та додані до нього матеріали не містять необхідних відомостей, які б підтверджували «поза розумним сумнівом» вчинення нею дій, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити на підставі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням -http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ю.В.Кравчук