Справа №521/8572/22
Номер провадження 3/521/6470/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Непорада О.М., за участю секретаря Дорич А.А., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, начальник групи секретного документального забезпечення служби охорони державної таємниці Військової академії (м.Одеса), проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками правопорушення, передбаченого п. 6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси з 7 управління департаменту військової контррозвідки служби безпеки України надійшов протокол та додані до нього матеріали відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП.

Згідно протоколу № 17/7/1-1168 від 17.06.2022 р., під час служби у Військової академії (м.Одеса) лейтенант ОСОБА_1 , маючи допуск до державної таємниці за Ф-2 (розпорядження УСБУ в Одеській обл. №129д від 04.09.2020 року), в порушення ч. 27 п. 116 «Порядку-939» знищувала секретні документи та інші матеріальні носії секретної інформації в порушення установленого порядку. Разом з тим, лейтенант ОСОБА_1 в порушення вимог ч. 3 п. 418 «Порядку-939», як член комії не переконалася, що секретні документи і справи знищено повністю, та не вжила для цього вичерпних заходів залежно від способу знищення.

Так, 26.02.2022 року комісія в складі т.в.о. помічника начальника академії начальника служби охорони державної таємниці капітана ОСОБА_2 ; спеціаліста служби охорони державної таємниці Військової академії (м.Одеса) старшого солдата ОСОБА_3 ; спеціаліста служби охорони державної таємниці Військової академії (м.Одеса) старшого солдата ОСОБА_4 та лейтенанта ОСОБА_1 приступили до знищення відібраних МНСІ в порушення вимог Закону України «Про державну таємницю» та «Порядку-939».

Знищення МНСІ проводилось без звірки з переліком документів зазначених в акті. Мішко-тару з МНСІ, які підлягали знищенню виносили старший солдат ОСОБА_3 та старший солдат ОСОБА_4 з кабінетів №№ 206 та 207. При цьому, яку саме мішко-тару виносити із зазначених кабінетів на знищення вказувала лейтенант ОСОБА_1 .

Після чого, у зв`язку із загостренням обстановки у місті Одеса військовослужбовців жіночої статі Військової академії (м.Одеса) з 27.02.2022 року по 12.03.2022 року відпустили за межі академії по місцям проживання. Тому лейтенант ОСОБА_1 по факту була присутня на знищенні МНСІ один день 26.02.2022 року.

Після чого, 14.03.2022 року лейтенант ОСОБА_1 повернулася до місця служби та займалася підписанням та реєстрацією акту про знищення МНСІ, який був зареєстрований та підписаний від 16.03.2022 року, при цьому знаючи, що не всі відібрані МНСІ не були знищені.

Отже, акти про знищення МНСІ були затверджені т.в.о. начальника Військової академії полковником ОСОБА_5 та підписані головою комісії та членами, втому числі і лейтенантом ОСОБА_1 до їх знищення.

03.06.2022 року оперативним співробітником 7 управління ДВКР СБ України в кабінеті № 206 будівлі АДРЕСА_2, було виявлено 9 (дев`ять) не опечатаних мішко-тар, які в порушення вимог «Порядку-939» знаходились на підлозі та в яких містились МНСІ, які підлягали знищенню за актом №314/дск від 16.03.2022 року.

В ході огляду мішко-тари були виявлено 359 (триста п`ятдесят дев`ять) найменувань МНСІ, які були знищені за актом №314/дск від 16.03.2022 року, а також встановлено, що завідувач секретної бібліотеки служби охорони державної таємниці Військової академії (м.Одеса) працівник ЗС України ОСОБА_6 після 16.03.2022 року внесла відмітки до облікових форм про знищення МНСІ шляхом постановки печатки із зазначенням номеру акту (№314/дск від 16.03.2022 року).

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого п. 1 ч.1 ст.212-2 КУпАП, не визнала.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, заслухавши думку ОСОБА_1 , суд дійшов наступного висновку.

Статтею 7 КУАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Основним для вирішення справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення складу правопорушення. Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Норми ч.1 ст. 212-2 КУпАП передбачають настання адміністративної відповідальності за порушення законодавства про державну таємницю.

Об`єктом вказаних правопорушень є охоронювані законом суспільні відносини, що склались у сфері забезпечення збереження інформації, віднесеної до державної таємниці. При цьому ст. 1 Закону України «Про державну таємницю» визначає, що державна таємниця - це вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою.

Об`єктивною стороною правопорушень прийнято визначати зовнішню сторону правопорушень, яку складають протиправні діяння (дія чи бездіяльність), викликані цим у суспільстві небезпечні шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діянням та його наслідками.

Зі змісту протоколу № 17/7/1-1168 від 17.06.2022 р. у справі про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 вбачається, що службові особи органу СБУ кваліфікують діяння зазначеної особи за п. 6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП (невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці).

Як випливає зі змісту ст. 212-2 КУпАП суб`єктами порушень законодавства про державну таємницю можуть бути як громадяни, так і посадові особи.

Суб`єкт правопорушення, кваліфікованого за ст. 212-2 КУпАП, має не тільки ознаки загального суб`єкта (осудність, досягнення певного віку), а й інші, котрі свідчать про особливість його правового становища (надання допуску та доступу до державної таємниці в установленому законом порядку).

Суб`єктивна сторона таких правопорушень характеризується наявністю вини у формі умислу чи необережності.

Виходячи з положень ст. 10 КУпАП, умисною є форма вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставиться до їх настання чи свідомо допускає їх настання (непрямий умисел).

Необережна форма вини характеризується тим, що особа не усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, не передбачає можливість настання негативних наслідків, хоча могла і повинна була усвідомлювати та передбачати - недбалість, або коли особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків, але легковажно розраховує на ненастання таких наслідків самовпевненість (ст. 11 КУпАП).

У відповідності до наказу начальника військової академії від 21.02.2020р. №12, ОСОБА_1 , призначено на посаду начальником групи секретного документального забезпечення служби охорони державної таємниці (а.с. 9).

У відповідності до наказу т.в.о. начальника військової академії (м. Одеса) від 07.02.2022р. №85, ОСОБА_1 , виплачується грошова надбавка за роботу в умовах режимних обмежень (а.с. 8)

17.07.2020 р. ОСОБА_1 підписала зобов`язання громадянина України у зв`язку із доступом до державної таємниці (а.с.6), яке передбачає письмову згоду на визначені Законом обмеження прав у зв`язку з допуском до державної таємниці та підтвердив те, що він ознайомлений щодо відповідальності за порушення вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці, зобов`язався виконувати вимоги режиму секретності, додержуватись інших вимог законодавства про державну таємницю, у зв`язку з чим, повинен був усвідомлювати протиправний характер своїх дій та передбачати настання можливих шкідливих наслідків.

У зв`язку з допуском до державної таємниці, лейтенант ОСОБА_1 взяла на себе письмове «Зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці», форма якого визначена додатком 9 до Порядку, та була - проінформована про відповідальність за порушення законодавства у зазначеній сфері.

Відповідно до покладених обов`язків, ОСОБА_1 зобов`язана знати вимоги нормативно-правових актів України, постанов та інструкцій щодо забезпечення охорони держаної таємниці.

Отже, своїми діями (бездіяльністю) лейтенант ОСОБА_1 створила передумови до втрати матеріальних носіїв інформації та витоку секретної інформації, що в подальшому могло загрожувати державній безпеці.

Згідно п. 420 «Порядку-939» відповідальність за необґрунтоване знищення та неповне фізичне знищення секретних документів і справ несуть керівники підприємств, установ, організацій, начальники РСО та інших структурних підрозділів, а також працівники, які допустили порушення вимог до їх відбору і знищення.

Таким чином, вбачається, що дії лейтенанта ОСОБА_1 , яка має допуск до державної таємниці за Ф-2, порушують вимоги ст. 28 Закону України «Про державну таємницю» (обов`язки громадянина щодо збереження державної таємниці), пунктів 116, 416, 417, 418, 420 «Порядку-939».

За таких обставин, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності, для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, враховуючи досліджені в справі докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № 17/7/1-1168 від 17.06.2022 р., який складений уповноваженою особою та за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з яким ОСОБА_1 ознайомлена та який нею власноручно підписано; копії облікової карти громадянина про надання допуску та доступу до державної таємниці; зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці від 17.07.2020 р.; витягу з наказу начальника військової академії від 07.02.2022р. № 85; письмових пояснень т.в.о. помічника начальника академії начальника служби охорони державної таємниці капітана ОСОБА_2 ; спеціаліста служби охорони державної таємниці Військової академії (м.Одеса) старшого солдата ОСОБА_3 ; спеціаліста служби охорони державної таємниці Військової академії (м.Одеса) старшого солдата ОСОБА_4 , працівника ЗС України ОСОБА_6 та лейтенанта ОСОБА_1 , з яких вбачається, що останній підтвердили фактичні обставини правопорушення, викладені в протоколі, та в витягу з акту службового розслідування Військової академії (м. Одеса) затвердженому наказом начальника академії № 377 від 16.06.2022 року, приходжу до висновку, що вони переконливо свідчать про те, що ОСОБА_1 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання можливих шкідливих наслідків, своїми діями щодо невиконання вимог режиму секретності та зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці під час знищення МНСІ створила передумови до розголошення відомостей, що становлять державну таємницю, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Призначаючи ОСОБА_1 вид та міру адміністративного стягнення, судом враховується відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, особу порушника, його майновий стан, відношення до скоєного.

Наведені в матеріалах справи обставини свідчать про достатність підстав вважати, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, з урахуванням особи правопорушника, буде визнано достатнім, а тому суд приходить до висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у межах санкції, передбаченої п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 40-1, ст. 212-2, 264, 268 КУпАП, Закону України «Про державну таємницю», «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого Постановою Кабміну України від 18.12.2013р. №939, п. 5 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

На підставі п.5 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя: О.М. Непорада