Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/154/22 Головуючий у суді І-ї інстанції Драний В. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2022 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 квітня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, а також стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 квітня 2022 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 31.10.2021 року о 22:09 год. в м. Кропивницький по вул. Велика Перспективна, 50, керував т/з Chery Elara, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, порушення мови). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях сладу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що на його думку суд першої інстанції, не повно та не обєктивно розглянув справу, в.т.ч. відео запис місця події (відео запис місця події поліцейськими навмисно та заінтересовано приривався: на 8 хв. з 1 файлу 31.10.2021 року 22 год. 06 хв. - 22 год. 11 хв. на 2 файл 31.10.2022 року 22 год. 19 хв. - 22 год. 24 хв.; та на 34 хв. з 3 файлу 31.10.2021 року 22 год. 24 хв. - 22 год. 27 хв. на 4 файл 31.10.2021 року 23 год. 01 хв. - 23 год. 06 хв.), та матеріали справи, не викликав та не допитав свідків з боку поліцейського, не вірну оцінку дав доказам по справі.

Згідно 1 файлу станом на 22 год. 06 хв. 31.10.2021 року він не був учасником дорожнього руху та не керував своїм ТЗ, і на той момент до нього з боку поліцейських не було жодних претензій щодо стану наркотичного спяніння чи іншого.

Та після приривання відео запису поліцейськими, які навязали йому свою думку, бо погрожували забрати транспортний засіб на стоянку затримання, яким спровокували його на порушення п. 2.5 ПДР за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Посвідчення водія поліцейські у нього не відбирали, у адміністративних матеріалах за протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ № 227083 від 31.10.2021 року за виключенням відео запису відсутні жодний запис щодо відсторонення його від керування, в зв`язку з тим, що він виконав вимогу іншого поліцейського, надавши йому 2 тис. грн., який згідно 4 файлу 31.10.2021 року 23 год. 06 хв. 45 с. стукав кулаком правої руки по капоту автомобіля патрульної поліції в знак мовчання його (апелянта) чи поліцейського який складав адміністративні матеріали.

Вказані ознаки наркотичного спяніння в протоколі серія ААБ № 227083 від 31.10.2021 року відносно нього не встановлювалися поліцейськми згідно Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, що є порушенням поліцейськими порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, де поліцейськими не дотримано положення ст.266 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який просив постанову суду скасувати та закрити провадження по справі, зваживши доводи апеляційної скарги приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, відповідно до вимог ст. 245, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи. Зазначені вимоги закону суддею районного суду дотримані.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП (чинна на час скоєння адміністративного правопорушення) передбачає, що адміністративна відповідальність настає в разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п. 2.5 ПДР України.

Як вбачається з матеріалів справи суддею районного суду, всебічно розглянута справа, об`єктивно оцінені зібрані докази, з`ясувано фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і їм надана правильна юридична оцінка.

Зокрема, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 227083 від 31.10.2021 року, згідно якого ОСОБА_1 31.10.2021 о 22 год. 09 хв. в м. Кропивницькому по вул. В.Перспективна, 50, керував транспортним засобом Chery Elara, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, порушення мови), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків;

- довідкою, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 ;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, в яких останні зазначили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився на вимогу поліцейських пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я;

- відеозаписами з реєстратора службового автомобіля та нагрудного реєстратора № ВА-0002, що містяться на DVD-диску, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, з яких убачаються обставини зафіксовані у протоколі серії ААБ № 227083 від 31.10.2021 року та письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З огляду на викладене та аналізуючи вказані докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, є правильним.

Ніяких порушень законодавства про адміністративні правопорушення, які б вплинули на правильність прийнятого районним судом рішення, та були б підставою для його скасування, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, та під час розгляду справи в суді першої інстанції, допущено не було.

Що стосується апеляційних доводів скаржника з приводу того, що він не керував транспортним засобом апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи зокрема відеозаписом наявним у матеріалах справи.

Апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції спровокували його відмовитися від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння є безпідставним та необґрунтованими, оскільки пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Переконливих доводів та доказів, які б безумовно спростовували висновки судді в оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, скаржником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Отже, оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження апелянта з приводу порушення під час розгляду районним судом норм матеріального права, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обраний суддею першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп., з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки такий висновок підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При цьому суддею районного суду, дотримано вимог ст. ст. 33, 34 КУпАП, накладено на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

Постанова судді районного суду щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 квітня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко