Справа № 517/171/22
Провадження № 3/517/231/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2022 року смт. Захарівка

Суддя Фрунзівського районного суду Одеської області Меєчко О.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Фрунзівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення, 29 березня 2022 року біля 13 год. 10 хв. по вул. Щаслива в смт. Захарівка Одеської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер».

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що 29 березня 2022 року близько 13 год. 10 хв. по вул. Щаслива в смт. Захарівка Одеської області він стояв біля свого автомобіля «ВАЗ-21013». В цей час, до нього під`їхали працівники поліції та зазначили, що у нього є ознаки алкогольного сп`яніння, після чого запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного пристрою «Драгер», на що він дав свою згоду. Він декілька разів продував «Драгер», однак будь-яких результатів зафіксовано не було. Про наявне в матеріалах справи тестування з позитивним результатом йому не відомо, оскільки ніхто його з даним документом не ознайомлював. Про те, що відносно нього працівники поліції склали протокол він не знав, оскільки його не ознайомлювали зі змістом протоколу, та його копію він не отримував. Після невдалих спроб проходження тестування на алкоголь він залишив місце події та пішов додому.

В судовому засіданні інспектор СРПП ВП № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області Атаманюк Д.О. пояснив, що 29 березня 2022 року біля 13 год. 00 хв. він перебував на чергуванні біля блокпосту в напрямку м. Подільськ Одеської області, в цей час побачив, що за АЗС в смт. Захарівка Одеської області рухається автомобіль на великій швидкості. За даним фактом був здійснений виїзд на зустріч вказаному автомобілю. В подальшому по вул. Щасливій смт. Захарівка Одеської області неподалік від АЗС було зупинено автомобіль «ВАЗ-2101», д.н.з. НОМЕР_2 та в ході перевірки документів у водія, яким виявився ОСОБА_1 , були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Водію було запропоновано продути спеціальний технічний пристрій «Драгер» на що останній дав свою згоду та десь приблизно з п`ятої спроби продуття пристрій показав позитивну пробу у ОСОБА_1 . Також, в судовому засіданні повідомив, що ним дійсно було внесено додаткові записи до протоколу про адміністративне правопорушення, після того як даний протоком та матеріали справи направлялися судом на доопрацювання. Крім цього, поліцейський пояснив, що встановив особу порушника вже у відділенні поліції з їхньої бази даних.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення працівника поліції, дослідивши докази надані на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності серед іншого за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

З протоколу про адміністративне правопорушення, 29 березня 2022 року біля 13 год. 10 хв. по вул. Щаслива в смт. Захарівка Одеської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер».

В якості доказів керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння поліцейським Атаманюком Д.О. до протоколу про адміністративне правопорушення додано: тестування на алкоголь (тест № 590) від 29 березня 2022 року за допомогою спеціального технічного пристрою «Драгер» (а.с. 5,6), відеозапис за допомогою спеціального технічного засобу працівника поліції (а.с. 9), письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 29 березня 2022 року (а.с. 16, 17).

Відповідно до п. 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозаписів, затвердженої Наказом МВС України 18 грудня 2018 № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Так, до матеріалів справи доданий відеозапис тривалістю 01 хвилина 09 секунд, з чого можна зробити висновок про наявну технічну можливість у поліцейського Атаманюка Д.О. застосування спеціального засобу відеозапису під час зупинки та проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 9).

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, як ОСОБА_1 в присутності поліцейських біля їх службового автомобіля декілька разів продуває спеціальний технічний пристрій «Драгер», при цьому жодного разу пристрій не фіксує результат продуття та на цьому відеозапис закінчується.

Варто зазначити, що інформації щодо будь-якої технічної несправності засобу відеозапису під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння до матеріалів справи додано не було, також поліцейським не повідомлено про обставини, які завадили йому зафіксувати на відео повністю подію за участю ОСОБА_1 .

Таким чином, вказаний відеозапис не фіксує подію, що сталась 29 березня 2022 року, так як відеозапис не містить факту керування ОСОБА_1 автомобілем, місця та моменту зупинки транспортного засобу та зафіксованого результату проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного пристрою «Драгер».

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_2 від 29 березня 2022 року вбачається, що 29 березня 2022 року біля 13 год. 00 хв. він перебував на чергуванні біля блокпосту в напрямку м. Подільськ Одеської області. Працівниками поліції його було запрошено в якості свідка, так як у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (а.с. 16).

Згідно із письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 29 березня 2022 року вбачається, що 29 березня 2022 року біля 13 год. 00 хв. він разом з працівниками поліції перебували на чергуванні біля блокпосту в напрямку м. Подільськ Одеської області. Працівники поліції разом з ним та ОСОБА_2 поїхали перевірити автомобіль «ВАЗ-2101». В ході перевірки документів у водія, яким виявився ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (а.с. 17).

Аналізуючи дані письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 29 березня 2022 року, суд приходить до висновку про суттєві суперечності в них зокрема щодо того як саме ними було виявлено автомобіль ОСОБА_1 та появи на місці події вказаних громадян в якості свідків, а тому суд оцінює їх критично та не бере до уваги.

Таким чином, наведені в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом є не спростованими.

Крім цього, відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06 листопада 2015 року, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Як встановлено судом та не заперечувалося поліцейським Атаманюком Д.О. у судовому засіданні, останнім після направлення судом матеріалів на доопрацювання було здійснено внесення додаткових записів в протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 171767 від 29 березня 2022 року, а саме: внесено запис в графу «відмовився в присутності двох свідків» в графу «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення», запис «відмовився» в графу «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (зі змістом протоколу ознайомлений(а), копію протоколу отримав (ла), внесені про мене дані правильні)», вписано прізвище правопорушника в графу «Гр-ну (ці) ____ роз`яснено його (її) права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП….».

Отже, з огляду на викладене, поліцейським Атаманюком Д.О. було грубо порушено вимоги вищевказаного пункту Інструкції та здійснено недопустиме внесення до граф протоколу про адміністративне правопорушення після направлення протоколу та доданих до нього матеріалів на доопрацювання, у зв`язку з чим зазначений документ не може вважатись допустимим доказом у справі.

Інших будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі, суду не надано та не зазначено про наявність таких доказів.

Згідно з ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010р. № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995р., у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язків не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення, а відтак вказане є підставою для закриття провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 7, 9, 130, 245, 251, 252, 256, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: