П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2022 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участі особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , його адвоката Хилі М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення що надійшла із УПП в Закарпатській області ДПП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч.4 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла адміністративна справа, за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №108369 від 18.11.2021, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч.4 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2021, вказану справу передано для вирішення питання про об`єднання в одне провадження судді Ужгородського міькрайонного суду Закарпатської області Логойда І.В., в провадженні якої перебувала справа відносно ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Ужгородського міькрайонного суду Закарпатської області Логойда І.В., від 04.01.2022 року №308/10331/21 (провадження №3/308/8354/21) у об`єднанні справ відносно ОСОБА_1 , відмовлено.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР №108369 від 18.11.2021, 18.11.2021 о 13 год 30 хв. в м. Ужгород. вул. Легоцького, 74, водій ОСОБА_1 , керував тз Volkswagen Passat з нз НОМЕР_1 та вживав після ДТП яка відбулася 18.11.2021 о 13:30 м. Ужгород, вул. Легоцького, 74, перебував з ознаками алкогольного сп`яніння: порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки тз, або в закладі охорони здоров`я о 15:52, чим порушив вимоги п. 2.10 є ПДР, за що відповідальність передбачена ч.4 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні, адвокат Коруки В.В., ОСОБА_2 , зазначив, що протокол працівників поліції є незаконним, при складання такого не повно з`ясовано обставини справи, не відбирались пояснення від очевидців даної пригоди у зв`язку з чим і безпідставно останні прийшли до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 як ознак адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП так і ч.4 ст. 130 КУпАП

Окрім того, адвокат повідомив, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 , закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, для приєднання до матеріалів справи надано копію постанови апеляційного суду.

ОСОБА_2 , також зазначив, що під час розгляду адміністративної справи за ст. 124 КУпАП , були допитані свідки: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які підтвердили покази ОСОБА_1 про те, що він не вчиняв дій щодо порушення Правил дорожнього руху, і відповідно не вчинив ДТП, а вчинила його сама потерпіла ОСОБА_7 , яка допустила зіткнення з автомобілем ОСОБА_1 який на той час не рухався та знаходився в стоячому стані. Також, як вказував адвокат, у судовому засіданні, була допитана потерпіла ОСОБА_7 , яка також підтвердила покази ОСОБА_1 у частині відсутності його вини у ДТП, вона здійснила наїзд на припаркований автомобіль, який належить ОСОБА_1 .

Адвокат просив закрити провадження у справі, за ч. 4 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що суд повинен своєчасно, повно, всебічно та об`єктивно з`ясовувати обставини справи. Для правильного вирішення справи необхідно, щоб були дотримані вимоги щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 256 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Особа, яка вчинила правопорушення, має право подати пояснення та зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підпису. Власноручно викладені цією особою пояснення та зауваження додаються до протоколу, про що до нього вноситься відповідний запис із зазначенням кількості аркушів, на яких подано такі пояснення та/або зауваження. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дати пояснення і підписати протокол у ньому робиться запис про це. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обв`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідност.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР №108369 від 18.11.2021,18.11.2021 о 13 год. 30 хв. в м. Ужгород. вул. Легоцького, 74, водій ОСОБА_1 , керував тз Volkswagen Passat з нз НОМЕР_1 та вживав після ДТП яка відбулася 18.11.2021 о 13:30 м. Ужгород, вул. Легоцького, 74, перебував з ознаками алкогольного сп`яніння: порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки тз, або в закладі охорони здоров`я о 15:52, чим порушив вимоги п. 2.10 є ПДР, за що відповідальність передбачена ч.4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.10 є ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідно до ч. 4 ст. 130 КУпАП, передбачено відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Як вбачається з диспозиції ч. 4 ст. 130 КУпАП, відповідальність настає саме за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю.

Разом із тим, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , не керував транспортним засобом 18.11.2021 о 13:30 в м. Ужгород, вул. Легоцького, 74.

Зокрема в судовому засіданні з`ясовано, що постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.02.2022 закрито провадження у справі за ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. За результатами розгляду якої, вказана постанова суду першої інстанції скасована, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП постановою Закарпатського апеляційного суду від 08.06.2022 року.

Зі змісту постанови Закарпатського апеляційного суду від 08.06.2022 року вбачається, що суд заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скарг, ОСОБА_7 , яка вказала, що в даному ДТП вона є винною, оскільки не переконалася та не розрахувала габарити свого автомобіля та саме вона особисто здійснила наїзд на припаркований автомобіль, який належить ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку про задоволення апеляційної скарги.

В даному випадку, судом апеляційної інстанції встановлено факт не керування ОСОБА_1 , транспортним засобом на момент ДТП, що в свою чергу дає підстави для висновку, що він хоча й був учасником ДТП, але не керував транспортним засобом.

Зі змісту пояснень, ОСОБА_1 , дослідженого в судовому засіданні відеозапису, з місці події, вбачається, що останній не заперечує що вживав алкогольні напої після того, як керував автомобілем. Тобто на момент, керування тз Volkswagen Passat з нз НОМЕР_1 , був тверезим.

Вказане підтверджується і самим протоколом про адміністративне правопорушення, який складено саме за порушення п. 2.10 Є ПДР, за ч.4 ст. 130 КУпАП.

Разом із тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що на момент коли відбулася ДТП, ОСОБА_1 не керував автомобілем, вказаний транспортний засіб був припаркований 18.11.2021 о 13:30 м. Ужгород, вул. Легоцького, 74.

Відповідно до ст.266 КУпАП, п.2 та п.3 розділу І Інструкції - огляд водіїв на стан сп`яніння проводиться лише у тому випадку, коли є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до роз`яснень, що міститься в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. №14 під керуванням транспортними засобами слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортними засобами, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, такий обов`язок покладається саме на водія транспортного засобу, який керує автомобілем.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Натомість у матеріалах справи про притягнення до адміністративної відповідальності наявні достатні докази того, що ОСОБА_1 , на час коли мала місце ДТП транспортним засобом не керував.

Оскільки відповідно до вимог ст.245 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне вирішення справи, зважаючи на неодноразові виклики інспектора, який працює поліцейським, та вжиті всі можливі заходи із вказаного питання, суд вважає, що розгляд справи можливо завершити на підставі наявних доказів.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

За таких обставин, суд вважає, що суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б беззаперечно доводили вчинення ОСОБА_1 , інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП). Встановлені у суді обставини не підтверджують правильність викладених у протоколі даних про обставини правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За вищезазначених обставин, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, крім того, не підтвердженним є сама подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП

Керуючись ст.ст.9, 245, 247 ч.1 п.1, 280, 283 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.4 ст. 130 КУпАП,- закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош