Справа № 462/3064/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 червня 2022 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу прикордонної служби «Львів» 7 прикордонного Карпатського загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

встановив:

Протоколом про адміністративне порушення ЗхРУ № 239155 від 28.06.2022 року, встановлено, що 27.06.2022 року о 20 год. 45 хв. під час перевірки документів у пасажирів потягу № 715 «Київ-Львів-Перемишль» на території Залізничного району м. Львова була виявлена особа, яка пред`явила на паспортний контроль паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 15.07.2009 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У ході проведення поглибленої перевірки паспортного документу було встановлено, що зазначений паспортний документ має ознаки повної підробки. Своїми діями, громадянка Узбекистану намагалася здійснити спробу незаконного перетинання державного кордону України з використанням підробленого документа, чим порушила вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», тобто вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Права особи, притягненої до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вимоги ст. 63 Конституції України роз`яснені ОСОБА_1 при складанні адміністративного протоколу.

У суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не заперечила, розкаялася, просила суворо її не карати.

Розглянувши матеріали адміністративної справи у межах наявних доказів, суд дійшов наступного висновку.

Частина 1 ст. 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу чи без дозволу відповідних органів влади.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КпАП України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КпАП України, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 239155 від 28.06.2022 року, у якому викладені обставини вчиненого правопорушення, протоколом про адміністративне затримання від 27.06.2022 року, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 28.06.2022 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 27.06.2022 року (із змісту яких вбачається, що остання народилася в Узбекистані, однак з двох років проживає на території України, народилася у неблагополучній сім`ї, батьки втратили документи, відтак була змушена навчатися без документів у середній школі, у дорослому віці намагалася відновити громадянство, однак у консульстві Узбекистану і у міграційній службі України у такому відмовили), рапортами від 27.06.2022 року, а також іншими доказами, які наявні у матеріалах справи.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані у порядку, встановленому законом.

Таким чином, у ході розгляду справи встановлено наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КпАП України.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до положень ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на характер скоєного адміністративного правопорушення, відсутність даних про те, що ОСОБА_1 раніше притягувалася до адміністративної відповідальності, враховуючи, що правопорушенням не заподіяно матеріальної шкоди, а дії ОСОБА_1 не становили великої суспільної небезпеки, не спричинили і не могли спричинити значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам інших осіб, тому дане правопорушення слід вважати малозначним.

ЄСПЛ у рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що попереджувальних цілей щодо ОСОБА_1 можливо досягти без застосування засобів адміністративного впливу та із застосуванням такого виховного заходу, як усне зауваження, який буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень, а відтак суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП, звільнивши її від адміністративної відповідальності, обмежившись оголошенням усного зауваження.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 7, 9, 22, 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ухвалив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Н. М. Галайко