ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2022 Справа №607/6650/22

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, Тернопільського зонального відділу Військової служби правопорядку про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце служби і посада: військова частина НОМЕР_3, офіцер резерву, старший лейтенант, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , і.п.н. НОМЕР_1

за ч. 3 ст. 172-20, ч. 2 ст. 172-15, ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу № 24 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП від 30 травня 2022 року, 27 травня 2022 року близько 09 год. 00 хв. на території військової частини НОМЕР_3 було виявлено офіцера резерву старшого лейтенанта ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.

Також відповідно до протоколу № 25 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП від 30 травня 2022 року, старший лейтенант ОСОБА_1 , будучи військової службовою особою, офіцером резерву військової частини, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до своїх службових обов`язків близько 09 год. 00 хв. 27 травня 2022 року перебував у розташуванні військової частини НОМЕР_3 у стані алкогольного сп`яніння, яким припинив виконувати свої службові обов`язки. Своїми діями подав негативний приклад іншим військовослужбовцям.

Крім того, згідно протоколу № 83 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП від 30 травня 2022 року, старший лейтенант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом по мобілізації, займаючи посаду офіцера резерву військової частини НОМЕР_3, діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, в умовах особливого періоду, 30 травня 2022 року близько 11 год. 30 хв. патрульними Тернопільського зонального відділу Військової служби правопорядку було виявлено на затримано ОСОБА_1 , який знаходився в громадському місці у стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-15 та ч.3 ст.172-20 КУпАП визнав повністю.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.4 ст.15 КУпАП за вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Санкцією ч.1 ст.172-15 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

Згідно ч.2 ст.172-15 КУпАП адміністративна відповідальність настає за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

Частиною 1 статті 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ч.3 ст.172-20 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням, викладеним у статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" №3543-ХІІ від 21.10.1993, мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу, а особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини 2 статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини 1 статті 106 Конституції України, було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації на території, зокрема, Тернопільської області.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991 (зі змінами) визначено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, який відповідно до Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» був продовжений на території України на 30 діб. Надалі, Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 25.04.2022 на 30 діб. Також Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 25.05.2022 на 90 діб.

Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Рішень про демобілізацію усіх призваних військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав.

Крім визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.172-20, ч.2 ст.172-15 та ч.3 ст.172-20 КУпАП, така доведена матеріалами справи, зокрема даними, що містяться у протоколах про вчинення адміністративних правопорушень №24, № 25 та протоколом ЛВТ № 83 від 30.05.2022; копії військового квитка серії НОМЕР_2 від 01 березня 2022, виданого ОСОБА_1 ; витязі з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) ОСОБА_2 від 01.03.2022; виписці з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №113 від 27.05.2022; рапорті т.в.о. командира запасної батареї майора ОСОБА_3 від 27.05.2022.

Таким чином, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-15 та ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Враховуючи характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень, особу останнього, який проходить військову службу, ступінь вини, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.172-20, ч.2 ст.172-15 та ч.3 ст.172-20 КУпАП та застосувати щодо нього у відповідності з вимогами ст.36 КУпАП адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

У даному випадку більш серйозним правопорушенням з числа вчинених ОСОБА_1 є адміністративне правопорушення, яке передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, що вказує на необхідність накладення стягнення в межах санкції ч.3 ст.172-20 КУпАП у виді штрафу у розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На думку суду застосування такого заходу буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст.ст.33-35, 245, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження справу про адміністративне правопорушення №607/6650/22 (провадження №3/607/3828/2022) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення №607/6652/22 (провадження №3/607/3829/2022) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення №607/6762/22 (провадження №3/607/3873/2022) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП, об`єднаній справі присвоїти №607/6650/22 (провадження №3/607/3828/2022).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.172-20, ч.2 ст.172-15 та ч.3 ст.172-20 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення, з урахуванням вимог ст.36 КУпАП, у виді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі чотириста тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 7 310 (сім тисяч триста десять) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяВ. Л. Дзюбич