Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/200/22 Головуючий у суді І-ї інстанції Гришак А. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2022 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 10 червня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гайворон, Кіровоградської області, громадянина України, фізичну особу-підприємця, маючого на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався, паспорт НОМЕР_1 виданий Гайворонським РВ УМВС України в Кіровоградській області 19.08.1997 року, ІНН НОМЕР_2 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.,

за участю:

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 10 червня 2022 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 22.04.2022 року о 19 год. 36 хв. в м. Гайворон по вул. В.Стуса, керував транспортним засобом, а саме мотоциклом «SOUL SK 150-8», д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова слів, хитка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме бодікамеру № НОМЕР_4 , чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №003821, складеного поліцейським СРПП відділення поліції №1 м. Гайворон Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області Герун Олександром Анатолійовичем, стосовно нього, «22.04.2022 року (без зазначення год та хвилин) на (в) м.Гайворон по вул.Стуса, ОСОБА_1 керував т/з, а саме мотоциклом SOUL SK 150-8 н.з. НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова слів, хитка хода, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме бодікамеру №2», чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.130 КУпАП (тобто без зазначення частини статті 130 КУпАП).

Ці ж вимоги зазначено в п.9 розділі II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року N 1376, що у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол). Вказаною Інструкцією не передбачено внесення змін до протоколу.

Відповідно до ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

Виходячи з системного аналізу положень ст. 7, 254, 278 та 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення. На вказані та інші порушення вимог КУпАП ним зверталася увага в клопотанні, яке подане 13.05.2022 до Гайворонського районного суду при розгляді справи суддею Венгриним М.В. Зі змісту ухвали Гайворонського районного суду від 16.05.2022, якою адміністративну справу повернуто на доопрацювання, судом взято до уваги «в протоколі серії ААБ №003821 від 22.04.2022 графа «час вчинення правопорушення» а саме год. хв. не заповнена. Судом визнано вказані порушення КУпАП як такі, що не дають мені в повній мірі реалізувати своє право на захист. Під час самого засідання він надавав для огляду судді і копію протоколу (його примірника), в якому не зазначено частину статті 130 КУпАП.

Але суддя Гришак А.М. при розгляді справи 10.06.2022 не лише не звернув уваги на зазначені порушення закону, але своїм рішенням фактично визнав законними внесення виправлень в протокол, а далі - можливість за таких обставин прийняти рішення про його винуватість.

За наведених вище обставин судом не лише не враховано, що має місце службове підроблення, за яке передбачено кримінальна відповідальність за ст.366 КК України. Але судом визнано правильним таке «доопрацювання протоколу» шляхом унесення до нього додаткових відомостей, так як вказано в постанові Гайворонського районного суду від 10.06.2022: «незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУпАП, а саме: - протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №003821 від 22.04.2022року, що відповідає вимогам ст.256 КУпАП та якими зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення». А далі ще один цілий абзац в постанові Гайворонського районного суду від 10.06.2022 наведено, як на спростування його доводів, а фактично на фіксування внесення змін до протоколу.

Такими діями судом грубо порушено вимоги КУпАП, допущено порушення його права на захист, що стало підставою для прийняття незаконного рішення.

В постанові суд посилається на відеозапис, як доказ його вини, але не надає оцінку тому, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №003821 від 22.04.2022 взагалі не зазначено характеристики технічного засобу, а також як одночасно при його складанні може долучатись диск із відеозаписом.

Передмови для складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №003821 від 22.04.2022 також не відповідають нормам закону, але судом це не враховано.

В статті 35 Закону України "Про Національну поліцію" визначено випадки, за яких Поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху (п.1 ч.1). Проте, жодні докази, які б підтверджували зазначені підстави в матеріалах справи відсутні, а працівники поліції на місці не змогли надати йому раціонального пояснення щодо причини зупинки.

Натомість майже одразу почали звинувачувати у тому, що він рухався в стані алкогольного сп`яніння. Апелянт зазначає, що ця ситуація була дуже образлива, адже він має значний бездоганний водійський стаж, як батько виховав трьох дітей, і тому найбільше переймався за свою неповнолітню дитину, яка була поруч, тому намагався швидше закінчити спілкування з працівниками поліції, щоб відвезти її додому. Звичайно, він не міг допустити, щоб дитина була свідком проходження його освідування, якщо він не вважав себе таким, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а навпаки був трохи в хворобливому стані (з підвищеною температурою).

На доведеність його позиції свідчить і той факт, що після складання протоколу він надалі керував транспортним засобом, та поїхав з дитиною додому. Тобто, працівниками поліції він не був відсторонений від керування транспортним засобом як особа, щодо якої в них були підстави вважати про перебування в стані алкогольного сп`яніння, і в свою чергу спростовує їх доводи про наявність у нього ознак такого сп`яніння.

На підставі викладеного апелянт вважає, що відсутні докази які б поза розумним сумнівом доводили його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який просив постанову суду скасувати та закрити провадження по справі, зваживши доводи апеляційної скарги приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, відповідно до вимог ст. 245, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи. Зазначені вимоги закону суддею районного суду дотримані.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає в разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п. 2.5 ПДР України.

Як вбачається з матеріалів справи суддею районного суду, всебічно розглянута справа, об`єктивно оцінені зібрані докази, у повному обсязі з`ясовано фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і їм надана правильна юридична оцінка.

Зокрема вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №003821 від 22.04.2022 року, з якого убачається, що 22.04.2022 року о 19 год. 36 хв. в м. Гайворон по вул. В.Стуса, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме мотоциклом «SOUL SK 150-8», д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова слів, хитка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме бодікамеру № НОМЕР_4 , чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України;

- відеозаписом з місця події, який долучений до матеріалів справи, на якому зафіксовано, момент зупики транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 за прушенння ПДР України, під час спілкування з працівниками поліції останіми були встановлені ознаки алкогольного сп`яніння водія. В подальшому на пропозицію поліцейського ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння приладом «Драгер Алкотест 6810» та в закладі охорони здоров`я останній відмовився.

З огляду на викладене та аналізуючи вказані докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є правильним.

Ніяких порушень законодавства про адміністративні правопорушення, які б вплинули на правильність прийнятого районним судом рішення, та були б підставою для його скасування, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, та під час розгляду справи в суді першої інстанції, допущено не було.

Що стосується апеляційних доводів скаржника з приводу того, що працівники поліції безпідставно його зупинили, апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи. Зокрема з відеозапису убачається, що одразу після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівник поліції повідомив останнього про порушення ним ПДР України, а саме те, що він та його пасажир перебувають без одягнених мотошоломів, про що він особисто не заперечував.

Доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд у медичному закладі є безпідставними, оскільки з відеозапису об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 на пропозицію пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі відмовився.

Безпідставним є також доводи апелянта про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №003821 від 22.04.2022 не зазначено характеристики технічного засобу, оскільки з даного протоколу убачається, що відеозапис проводився на нагрудну відеокамеру поліцейського (бодікам) № 2540100.

Також доводи ОСОБА_1 про те, що він не був відсторонений поліцейськими від керування транспортним засобом не може бути наслідком визнання протоколу недопустим доказом, та не вплинули на правильність прийнятого судом рішення по справі.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, скаржником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Отже, оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження апелянта з приводу порушення під час розгляду районним судом норм матеріального права, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обраний суддею першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп., з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При цьому суддею районного суду, дотримано вимог ст. ст. 33, 34 КУпАП, накладено на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

Постанова судді районного суду щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 10 червня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко