ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/73/22 Справа № 692/1026/21 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції ЛЕВЧЕНКО Л. О. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю захисника - адвоката Москаленко Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу адвоката Москаленко Є.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Драбівського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, що складає одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454,00 грн., -

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 20.10.2021р. о 14 год. 25 хв., по вул. Центральній, 1, в с. Михайлівка, Золотоніського району, Черкаської області, керував транспортним засобом ВАЗ 21144, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, хитка хода, від будь-якого проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання суду першої інстанції, 24.12.2021р. о 12:00 год. гр. ОСОБА_1 не з`явився, його пердставник - адвокат Москаленко Є.В. надав письмову заяву ОСОБА_1 від 24.12.2021р., у якій той просить суд провести розгляд адміністративної справи без його участі, за участі адвоката, оскільки у зв`язку з хворобою рідних не може з`явитись до суду.

Адвокат Москаленко Є.В. зазначив про нецензурну форму спілкування ОСОБА_1 з працівником поліції під час подій, що стали предметом судового розгляду, звернув увагу суду на невідповідність дати та часу правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та вказаних у доданому відеозаписі на опричному диску. Таким чином чітко не встановлено дату скоєння правопорушення. Зазначив, що з відеозапису не вбачається наявність транспортного засобу, керування яким з ознаками сп`яніння інкримінується його підзахисному, отже відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки працівниками поліції. Вважав, що немає належних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення. Щодо наявності у матеріалах справи копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАБ № 904154 від 20.10.2021, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 425грн. вказав, що дана постанова ОСОБА_1 не оскаржується у зв`язку з відсутністю доцільності. Клопотав про закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, інших заяв та клопотань не мав.

Постановою судді Драбівського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2021 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, що складає одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, та стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454,00 грн.

Не погоджуючись з постаново суду першої інстанції, адвокат Москаленко Є.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить:

Скасувати постанову Драбівського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2021 року, а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Апелянт не згодний із зазначеною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків судці обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в діях апелянта складу адміністративного правопорушення

Зазначає, що з відеозапису доданого до матеріалів справи поліцейським не вбачається наявність транспортного засобу, керування яким з ознаками алкогольного сп`яніння інкримінується ОСОБА_1 , та його зупинки працівниками поліції.

Апелянт вважає, що немає належних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення.

Додає, що він перебував з друзями в альтанці близько двох годин до приїзду поліцейських і на протязі цих двох годин за кермо автомобіля не сідав.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, заслухавши захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 20.10.2021р. о 14 год. 25 хв., по вул. Центральній, 1, в с. Михайлівка, Золотоніського району, Черкаської області, керував транспортним засобом ВАЗ 21144, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, хитка хода, від будь-якого проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 065490 від 20.10.2021р., згідно якого ОСОБА_1 20.10.2021р. о 14 год. 25 хв. по вул. Центральній, 1, в с. Михайлівка, Золотоніського району, Черкаської області,керував транспортним засобом ВАЗ 21144, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, почервоніння обличчя: хитка хода, від будь-якого проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. (а.с.1);

- даними копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 904154 від 20.10.2021р., згідно якого ОСОБА_1 20.10.2021р. о 14 год. 25 хв. по вул. Центральній, 1, в с. Михайлівка, Золотоніського району, Черкаської області, керував транспортним засобом ВАЗ 21114, д.н.з. НОМЕР_1 , який не пред`явив для перевірки посвідчення водія категорії «В», чим порушив п. 2.1 а ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. (а.с.3);

- даними DVD - диску від 20.10.2021 року із записом з якого вбачається, що на території біля альтанки відбувається спілкування працівника поліції з громадянином ОСОБА_1 , під час якого працівником поліції робиться пропозиція громадянину пройти огляд для встановлення ступеня алкогольного сп`яніння на місці у зв`язку з керуванням цим громадянином автомобілем. Під час вказаного спілкування громадянин ОСОБА_1 вживає грубі та образливі слова, в тому числі по відношенню до дій поліцейського, на чітку пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння в грубій формі висловлює сумніви, що поліцейському вдасться провести дані дії, при цьому не заперечує керування транспортним засобом з перевищенням швидкості.(а.с.4).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на місці події та в медичному закладі, не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права., є необґрунтованим.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 065490 від 20.10.2021р., копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 904154 від 20.10.2021р., згідно якого ОСОБА_1 20.10.2021р. о 14 год. 25 хв. в с. Михайлівка, по вул. Центральній, 1, керував транспортним засобом ВАЗ 21114, д.н.з. НОМЕР_1 , який не пред`явив для перевірки посвідчення водія категорії «В», чим порушив п. 2.1 а ПДР України, даними DVD - диску від 20.10.2021 року, здійсненого працівниками поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що у своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 чітко вказує, що саме 20.10.2021р., близько о 14:25 перебував на автозаправній станції в с. Михайлівка, по вул. Центральній, 1, де спілкувався з працівником поліції. Зважаючи на визнання порушником даного факту твердження захисника про невідповідність дати вчинення правопорушення не може бути прийнято судом. Також ОСОБА_1 не заперечує сам факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, за вчинення якої й притягується до адміністративної відповідальності згідно фабули правопорушення, зазначеної у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 065490 від 20.10.2021 р., прямо визнаючи пропозицію працівника поліції пройти огляд за допомогою приладу Драгер. При цьому обставини спілкування, вказані у письмових поясненнях ОСОБА_1 узгоджуються з даними відео на диску, що наявний в матеріали х справи .

Доводи апелянта, про те, що ОСОБА_1 , не було ознайомлено зі змістом протоколу, не було роз`яснено його права та обов`язки, є необґрунтованими.

Так, з протоколу серії ОБ № 065490 від 20.10.2021р., вбачається що ОСОБА_1 від підпису відмовився. В той же час запис про відмову від отримання копії протоколу відсутній, як і відсутня сама копія вказаного протоколу, яка у випадку його неотримання особою правопорушника була б долучена до матеріалів провадження.

Доводи апелянта, про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом за обставин, вказаних у протоколу серії ОБ № 065490 від 20.10.2021р. та спілкування з працівником поліції виникло з приводу керування ним транспортним засобом в минулому спростовуються копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 904154 від 20.10.2021р. та даними відеозапису, на яких сам ОСОБА_1 зазначає, що керував автомобілем зі швидкістю 60 км/ год. та не вважає цю швидкість високою.

Крім того, з відеозапису від 20.10.2021 року вбачається, що під час спілкування працівником поліції робиться пропозиція громадянину пройти огляд для встановлення ступеня алкогольного сп`яніння на місці у зв`язку з керуванням цим громадянином автомобілем. Під час вказаного спілкування громадянин вживає грубі та образливі слова, в тому числі по відношенню до дій поліцейського, на чітку пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння в грубій формі висловлює сумніви, що поліцейському вдасться провести дані дії, погрожує фізичною розправою обом працівникам поліції, при цьому не заперечує факт керування транспортним засобом з перевищенням швидкості.(а.с.4).

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений 20.10.2021 року о 14 год. 30 хв., а на пристрої відеорєстратора поліцейського при фіксуванні даного правопорушення в момент відео запису розмови поліцейського та ОСОБА_1 була зафіксована дата 02.01.2015 року о 02 год. 00 хв., тобто час складання протоколу і відео фіксація відрізняються в даті і часі, є необгрунтованим.

Суд апеляційної інстанції вважає, що дана розбіжність в даті та часі не тягне за собою скасування судового рішення, оскільки на відеозаписі з бодікамери патрульного поліцейського видно обличчя ОСОБА_1 та чутно його голос, а розбіжності в даті та часі між протоколом та бодікамерою є нічим іншим, як технічним збоєм вищевказаного приладу.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не пропонувалося пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, є необґрунтованим.

Так, на відео бодікамер патрульного поліцейського зафіксовано, що працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», проте ОСОБА_1 відмовився.

Крім того, ОСОБА_1 притягнутий за відмову від проходження у встановленому Законом порядку освідування на виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, вказані твердження ОСОБА_1 та його захисника не знайшли свого підтвердження під час дослідження матеріалів справи, та прямо суперечать наданим доказам, які містяться в матеріалах справи, тому розцінюються судом як позиція захисту та намагання особи уникнути адміністративної відповідальності.

Отже, зазначені в протоколі обставини підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Доводи апелянта про наявні виправлення в адміністративному протоколі та відповідно його недійсності, є необґрунтованим, оскільки такі виправлення ніяким чином не впливають на суть правопорушення вчиненого ОСОБА_1 та не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Враховуючи викладене, а також сукупність доказів у їх взаємозв`язку, дають підстави зробити висновок про обґрунтоване притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому його апеляційні доводи з цього приводу є необґрунтованим.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 ( сімнадцять тисяч ) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави в розмірі 454 грн. 00 (двадцять) коп.

За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 24.12.2021 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Драбівського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, що складає одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, та стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454,00 грн. - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Москаленко Є.В. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок