Справа № 159/1401/22
Провадження № 3/159/1003/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, що надійшли від Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, (паспорт серії НОМЕР_1 виданий 05.06.2008 Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області), який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштованого,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс),

встановила:

20 квітня 2022 року до Ковельського міськрайонного суду Волинської області від Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №901955 від 11.04.2022 ОСОБА_1 ставиться в провину те, що він 11.04.2022 о 16 годині на АДРЕСА_1 вчинив дрібне хуліганство, а саме ображав нецензурними словами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , погрожував фізичною розправою, образливо чіплявся, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

У судові засідання 25.05.2022, 23.06.2022 ОСОБА_1 не прибув, будучи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив.

Таким чином, будучи достеменно обізнаним та сповіщеним про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 жодних доказів та заперечень для спростування складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення суду не надав, клопотання про відкладення розгляду справи не заявив.

У силу дії статті 268 Кодексу при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173 частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Разом з тим, одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.

Враховуючи викладене, суддя вважає можливим розглянути справу у відсутності особи на підставі наявних у матеріалах доказів.

Дослідивши письмові докази у справі, суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог статей 245, 280 Кодексу завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Диспозиція статті 173 Кодексу передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян або інші подібні дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян.

При кваліфікації хуліганства, перш за все слід звернути увагу на те, що безпосереднім об`єктом хуліганства є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні уставлених правил співжиття.

Суб`єктивна сторона хуліганства характеризується умислом на порушення саме громадського порядку і спокою громадян.

Мотиви такої поведінки можуть бути різні, для хуліганства поєднує їх те, що дії особи позбавлені будь-якої необхідності, постають із бажання особи показати свою зверхність, самолюбство, неповагу до інших, байдуже ставлення до правил і норм поведінки.

Якщо дії особи зумовлені особистими неприязними відносинами, то вони спрямовані на порушення прав саме потерпілої особи, а не на порушення громадського порядку.

Як хуліганство зазначені дії можуть кваліфікуватись лише тоді, коли вони супроводжувались очевидним порушенням також громадського порядку.

Матеріали справи не містять доказів наявності в діях ОСОБА_1 ознак дрібного хуліганства, так як не містять доказів того, що дії ОСОБА_1 були спрямовані на умисне порушення громадського порядку, натомість очевидно те, що його дії були зумовлені особистим конфліктом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який відбувався не у громадському місці, а на подвір`ї будинку особи яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з особистими неприязними відносинами, що склались між ОСОБА_1 та потерпілими, а тому підстав для висновку про направленість умислу ОСОБА_1 на порушення саме громадського порядку у даному випадку немає.

В даному випадку мав місце конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин між сусідами.

З матеріалів справи також вбачається, що інші особи в даному конфлікті не приймали участі, відтак, громадський порядок та спокій інших громадян не був порушений.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в частині другій п.19 постанови Пленуму Верховного суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

При цьому, статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною поки її вину не доведено згідно закону.

Згідно зі статтею 7 Кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За відсутності належних та допустимих доказів провини особи, суд доходить висновку про відсутність складу правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 251-252, 256, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя

постановила:

Провадження у справі № 159/1401/22 (провадження № 3/159/1003/22) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за правопорушення, передбачене статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Ю. Ф. Волкова