Справа № 161/58/22 Провадження № 33/802/321/22 Головуючий у 1 інстанції: Гринь О. М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2022 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 травня 2022 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 27 грудня 2021 року о 04 год 44 хв на вул. Рівненській, 16, у с. Струмівка Луцького району Волинської області, він керував транспортним засобом Subaru Legacy, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, та від огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржує його з мотивів незаконності. Посилається на те, що місцевим судом порушене його право на захист, оскільки ні він, ні його захисник не були присутні в судовому засіданні. Стверджує, що на відео зафіксовано, що жінка керувала автомобілем, а причина зупинки транспортного засобу є неправомірною. З огляду на наведене, просить судове рішення скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник у судове засідання не з`явилися, про поважність причин своєї неявки не повідомили, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином, що підтверджується телефонограмою від 08.06.2022, яка міститься в матеріалах справи (а.с.60).

Жодних клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП, їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Приписами ч.7 ст.294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Твердження апелянта про порушення його права на захист судом першої інстанції, у зв`язку із розглядом справи за відсутності самого ОСОБА_1 та його захисника, є безпідставними, так як не відповідають положенням ст.268 КУпАП і суперечать матеріалам справи.

Так, у матеріалах справи наявні судові повістки, оголошення, розписки і телефонограми про виклик учасників у судові засідання, а також заяви про їх неодноразові відкладення як від ОСОБА_1 , так і від його захисника адвоката Кравчук Л.О. (а.с.13-15,19-21, 29-51).

Про судове засідання, призначене на 11 год. 45 хв. 16.05.2022, ОСОБА_1 і його захисник Кравчук Л.О. повідомлялися судовими повістками (а.с.48-49) та оголошенням (а.с.51).

Проте ні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ні її захисник в судове засідання не з`явилися, про поважність причин своєї неявки суд не повідомили, заяв та клопотань про відкладення розгляду від них на адресу місцевого суду не надходило.

Положеннями ст.268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Тому суд першої інстанції, відповідно до наведених положень ст.268 КУпАП, обґрунтовано розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до норм ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із приписами ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 27 грудня 2021 року серії ААБ № 104506, 27 грудня 2021 року о 04 год 44 хв на вул. Рівненській, 16, у с. Струмівка Луцького району Волинської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Subaru Legacy, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, та від огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Як вбачається із вказаного протоколу, він складався у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які скріпили його своїми підписами (а.с.1).

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції мали право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

Вимогами ч.2 ст.266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Положення пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, регламентують, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В даному випадку водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляд на стан сп`яніння, а тому працівниками поліції відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п.2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У апеляційних доводах апелянт стверджує, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки за кермом автомобіля перебувала жінка.

Однак, як вбачається з відеозапису з нагрудних відеокамер працівників поліції, під час зупинки поліцейськими транспортного засобу Subaru Legacy, номерний знак НОМЕР_1 , з-за керма вийшов саме ОСОБА_1 , а з переднього пасажирського сидіння жінка (а.с.9, час відео: 05:31:39, 05:31:51).

Неодноразово на вимогу працівника поліції у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовлявся (а.с.9, час відео: 05:27:26).

Піддавати вказані докази сумніву у апеляційного суду немає підстав.

Таким чином, сукупністю вищенаведених доказів повністю доводиться винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Тому твердження, викладені в апеляційній скарзі, про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, адже вони спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, яким місцевий суд дав належну правову оцінку.

Жодних доказів про необхідність скасування даної постанови стороною захисту апеляційному суду не представлено.

Проаналізувавши зібрані й досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною сукупністю належних та допустимих доказів у розумінні ст.251 КУпАП, які містяться у матеріалах справи.

А невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні, суд апеляційної інстанції розцінює як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вважає, що накладаючи адміністративне стягнення, суддя, згідно з вимогами ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 травня 2022 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов