ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2022 Справа №607/4235/22

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Багрій Т.Я., розглянувши матеріали, що поступили з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 258671 від 20 березня 2022 року слідує, що 20.03.2022 року о 21 год. 48 хв. в м. Тернополі вул. Бродівська, водій керував т.з. «Volkswagen Touran» р.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає дійсності, порушення мови. Пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місце зупинки т.з. за допомогою приладу газоаналізатора «Alcotest 6810 № ARCD - 0524 ( повірка дійсна до 14.12.2022) відмовився в категоричній формі. Також проїхати у медичний заклад для проходження такого огляду категорично відмовився, чим порушив вимоги п 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП».

В суді ОСОБА_1 пояснив, що вказані у протоколі обставини не відповідають дійсності, оскільки він не керував транспортним засобом в час зазначений у протоколі, разом з цим не заперечував щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння оскільки алкоголю не вживав.

Адвокат Кметик В.С. пояснив, що адміністративні матеріали складені стосовно його довірителя ОСОБА_1 містять грубі порушення процедуру, тому виходячи з принципу презумпції невинуватості провадження у справі підлягає закриттю згідно п.1 ст. 247 КУпАП.

Крім того суду надані письмові заперечення на протокол клопотання про закриття адміністративного провадження.

З клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення слідує, що 1) В протоколі інспектор поліції зазначив про факт керування ТЗ ОСОБА_2 хоча жодних відео доказів перебування його за кермом автомобіля 20.03.2022року о 21год 48хв. по вул. Бродівська, 60 у м. Тернополі , в матеріалах справи не долучено. Вказаний протокол не відображає всі обставини справи, та не відповідає вимогам ст. 130 КпАП України, ст. 266 КпАП України, Постанові КМУ № 1103 від 17. 12. 2008 р. "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп&apos;яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Відповідно до вимог ст. 27 Постанови ПВС України №14 від 23.12.2005року зазначено, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Керування ТЗ слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

У Постанові ВС від 23.10.19 по справі № 357/10134/17 викладена правова позиція щодо доказів у справі про адміністративні правопорушення (п.33-36). Відсутність доказів керування транспортним засобом виключає відповідальність за ч. 1ст.130 КУпАП.

Підтвердженням того, що ОСОБА_2 не керував ТЗ служить відеозапис з відеореєстратора, на якому відсутній доказ керування ТЗ по вул. Броварній 60 у м.Тернополі 20.03.2022 року о 21год 48хв., а запис який долучено до матеріалів справи не відображає номерні знаки ТЗ ОСОБА_3 , а також незрозуміло за якою адресою, якою особою проводився відеозапис, в який день та час був зупинений ТЗ та з яких причин. 2) На відеозаписі зафіксовано, як капрал поліції ОСОБА_4 запропонувала ОСОБА_2 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ за адресою м.Тернопіль, вул. Бродівсьбка,60. на що ОСОБА_2 погодився.

Однак через короткий проміжок часу капрал поліції відмовилась надати йому можливість пройти огляд на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора Драгер 6810 №0524 через його відсутність. Даний факт зафіксовано на відеозаписі з камери поліцейського о 21год 49хв.

Після цього інспектор поліції запропонував ОСОБА_2 проїхати в медичний заклад для проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння , на що ОСОБА_2 погодився.

Своїми діями інспектори поліції порушили вимоги Р-1 п.6 та Р-2 п.5 Наказу МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року «Про затвердження інструкції про порядок виявлення у водіїв ТЗ ознак алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Р.1п.6 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

Р-2п.5 передбачено, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Жодних вимог із вищезазначених пунктів Наказу МВС 1452/735 , інспектори поліції не виконали.

3) Відповідно до п.5. Наказу МВС України №1026 від 18.12.2018 року, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обовязків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов&apos;язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. На відеозаписі відсутній запис з 22год 28 хв. по 22год 38хв.

В цьому проміжку часу ОСОБА_2 просив надати йому право скористатись правовою допомогою адвоката, на що інспектор поліції з невідомих йому причин відмовив.

4) Прибувши в медичний заклад, інспектор поліції після складання направлення на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, зайшла разом з ОСОБА_2 в кабінет медичного працівника, який замість того, щоб запропонувати продути газоаналізатор Драгер для визначення вмісту алкоголю в крові, переконливо відмовляв йому це зробити, втішавшись перед інспектором поліції як він вміло підвів людину для того, щоб відмовитись від медичного огляду. ( відеозапис о 22год 12хв).

Після розмови лікаря з ОСОБА_2 , інспектор поліції попросив його покинути кабінет лікаря та вийшов з ним на вулицю.

Жодних документів ( висновок, Акт) лікар не складав, які б служили підставою вважати відмову ОСОБА_2 від медичного проходження на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Цьому служить як відеозапис з камери поліцейського, а також відсутність висновку чи Акту в матеріалах справи та його посилання на запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Окрім особистих припущень інспектора поліції, що ОСОБА_2 відмовився пройти огляд на місці зупинки ТЗ, а також медичного огляду в медичному закладі на стан алкогоьного сп`яніння в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до вимог п.13 Постанови КМУ №1103 від 17.12.2008року «Про затвердження Порядку направлення водіїв ТЗ для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння…..» - лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія ТЗ, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджена МОЗ.

У Р-X п.5-6 Наказу МВС України №1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху , зафіксовані не в автоматичному режимі» зазначено, - що у разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення та у разі відмови водія ТЗ від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Інспектор поліції жодних вищезазначених вимог Наказу при складанні протоколу не виконав, що є підставою для визнання протоколу неналежним та недопустимим доказом у даній справі.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження у справі про адміністративне правопорушення, керуючись законом та правосвідомістю, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку приходить до висновку, що вказані пояснення та заперечення сторони захисту є належними та спростовують відомості зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення з додатками, виходячи з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підставі п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Аналіз цих норм дає підстави стверджувати, що для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, необхідна сукупність наступних фактів (з призми обставин справи, яка розглядається судом):

- особа повинна керувати транспортним засобом;

- у водія виявленні ознаки алкогольного сп`яніння, визначенні у пункті 3 розділу І Інструкції;

- поліцейський повинен запропонувати водієві на місці зупинки транспортного засобу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зафіксувавши це відеозаписом чи у присутності 2 свідків;

- отримати відмову водія від проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, знову ж таки зафіксувавши це відеозаписом, або отримати таку відмову у присутності 2 свідків;

- поліцейський повинен запропонувати водієві пройти такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, зафіксувавши це відеозаписом чи висунувши вимогу у присутності 2 свідків;

отримати відмову водія від проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, знову ж таки зафіксувавши це відеозаписом, або отримати таку відмову у присутності 2 свідків.

Не доведення хоча б однієї з цих обставин є свідченням відсутності в діяннях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в частині відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Це прямо слідує з вимог частини 5 статті 266 КУпАП, яка передбачає, що огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проведення огляду на стан сп`яніння, регламентовано ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року.

У відповідності до п.п.8, 12 розділу ІІ Інструкції №1452/73 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Слід зазначити, що виходячи із змісту п.п.8, 12 розділу ІІ Інструкції №1452/735, п.п.6, 8 Порядку №1103, п.6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395 оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння, є обов`язковим.

У матеріалах долучених до протоколу про адміністративне правопорушення знаходиться направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських припаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.03.2022 року, однак суд оглянувши матеріали долучені до протоколу не знайшов підтвердження, що ОСОБА_1 будь яким чином ознайомлювався з вказаним направленням. Дана обставина свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Також суд звертає увагу на те, що суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є водії транспортних засобів.

Згідно загальних положень ПДР, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до роз`яснень викладених у п. 27 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту,а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В матеріалах долучених до протоколу про адміністративне правопорушення відсутні докази, які б підтверджували поза розумним сумнівом, що 20.03.2022 року о 21 год. 48 хв. в м. Тернополі вул. Бродівська, ОСОБА_1 керував т.з. «Volkswagen Touran» р.н. НОМЕР_1 .

Також у протоколі відсутня відмітка про роз`яснення прав та обов`язків ОСОБА_1 передбачених ст. 268 КУпАП при складанні протоколу, та відмовлено у праві скористатись правовою допомогою адвоката чим порушено вимоги: ст. 256 , 268 КУпАП; Р-II абз.4 п.2 Наказу МВС №1395 від 07.112015р.

Відповідно до п.5. Наказу МВС України №1026 від 18.12.2018 року, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обовязків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов&apos;язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. На відеозаписі відсутній запис з 22год 28 хв. по 22год 38хв.

В свою чергу в судовому засідання ОСОБА_1 пояснив, що в даний проміжок часу він звертався до працівників поліції з прохонням надати йому можливість скористатисяправовою допомогою адвоката в чому йомуц було відмовлено.

Імперативними приписами частини п`ятої статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зазначення працівником поліції у протоколі про адміністративне правопорушення даних, які не відповідають фактичним обставинам, щодо відмови ОСОБА_1 проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я, є порушенням вимог ст.256 КУпАП, яка вимагає при складанні протоколу про адміністративне правопорушення правильно і повно викласти у ньому суть адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На підставі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Також позиція висловлена у п. 39 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №463/1352/16-а від 08.07.2020 p., де зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Отже, працівниками поліції було порушено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду. Жодних доказів, які б спростовували пояснення ОСОБА_5 та підтверджували відомості вказані у протоколі про адміністративне правопорушення поза розумний сумнів, суду не надано.

Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у їх сукупності, дійшов висновку, що даний адміністративний матеріал було оформлено без обґрунтованих на те підстав, а тому провадження у цій справі слід закрити, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, 7, 9, 23, 130, 247, 251, 266, 283, 284 КУпАП, суддя, -

постановив:

Провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_6 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою ст.7 та частиною першою ст.287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду, через Тернопільський міськрайонним суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяТ. Я. Багрій