Справа № 194/551/22
Номер провадження 3/194/239/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2022 року суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Корягін В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого фізичною особою-підприємцем « ОСОБА_2 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 10 травня 2022 року о 09-45 год., будучи ФОП « ОСОБА_2 », з кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , здійснив продажу сигарет «MARSHALL» вартістю 35,00 грн. раніше невідомому чоловіку без марки акцизного податку, порушуючи вимоги п.226.9 ст. 226, п. 228.9 ст. 228 ПК України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить його особистий підпис в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 268 КУпАП, можливо розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідивши наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

Згідно з ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Відповідно до ст. 17 вказаного вище закону, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Частиною 1 ст. 55 Господарського кодексу України визначено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно з ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Системне тлумачення вказаних вище норм Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та ГПК України дає підстави дійти висновку, що роздрібна торгівля тютюновими виробами та горілчаними виробами дозволяється лише суб`єкту господарювання і за наявності у суб`єкта господарювання ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами.

З огляду на викладене, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП може бути лише суб`єкт господарювання.

Так, за матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання та здійснює підприємницьку діяльність, а саме надання послуг перукарнями та салонами краси, про що свідчить копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відносно ФОП ОСОБА_1 від 19.09.2016 року, також має ліцензію, видану 14.07.2021 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, термін дії якої до 22.07.2022 року.

За п.п. 226.2, 226.5 п. 226 ПК України, 226.5. ПК України, наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою, пачці (упаковці) тютюнового виробу чи ємності (упаковці) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів. Маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.

За п. 228.9 п. 228 ПК України, відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Так, в матеріалах справи відсутні підтверджуючі докази (чеки, квитанції, фото чи відеоматеріали), що ОСОБА_1 здійснював діяльність, передбачену ч. 1ст. 156 КУпАП, відсутня процедура контрольної закупки, в письмових поясненнях самого правопорушника відсутні будь-які відомості, які б підтвердили факт продажу тютюнових виробів без марки акцизного податку, відсутні пояснення свідків, що саме ОСОБА_1 здійснював діяльність, за яку передбачена відповідальність за ч.1 ст.156 КУпАП.

Зокрема, з акту вилучення тютюнових виробів до протоколу ВАБ № 493395 від 10.05.2022 року, вбачається, що під час огляду в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Харківська буд. 28, було вилучено тютюнові вироби марки: MARSHALL (слімс) в кількості 1 блок; MARSHALL в кількості 1 блок 10 пачок; URTA в кількості 1 блок 10 пачок; BRUT в кількості 1 блок 10 пачок; COMPLIMENT в кількості 1 блок 10 пачок. Однак даний акт не містить інформації, що вилучені тютюнові вироби без марки акцизного податку.

Також в матеріалах справи відсутні підтверджуючі обставини щодо отримання ОСОБА_1 грошей від продажу тютюнових виробів, тобто, виручки, яка відповідно до санкції ч. 1 ст. 156 КУпАП повинна бути конфіскована у разі визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, матеріали справи містять лише акт вилучення тютюнових виробів, як додаток до протоколу ВАБ № 493395 від 10.05.2022 року, та квитанцію № 154773 від 19.05.2022 року про отримання на зберігання речових доказів.

Так, враховуючи викладене, ОСОБА_1 , хоча і є суб`єктом господарювання, однак матеріали справи не містять належних доказів продажу ОСОБА_1 сигарет без марки акцизного податку.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах «Малофєєва проти Росії» («рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Згідно з ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні достатні об`єктивні і належні докази, які б підтверджували наявність складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В зв`язку із закриттям справи про адміністративне правопорушення, судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 245, 247, 251, 256, 268, 280, 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Корягін