Провадження № 3/756/62/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Ткач М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

До Оболонського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ..

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №042917 від 30.08.2021 вбачається, що 30 серпня 2021 року, о 22 год. 38 хв., гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 320», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , по вул. Приозерна, 1, у м. Києві, у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановлений законом порядку проводився у приміщенні КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», про що долучено висновок №004957.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України).

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за номером телефону та адресою місця проживання, повідомленим поліцейському, у судове засідання повторно не з`явився. 16.06.2022 на електронну пошту суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи до закінчення бойових дій, оскільки він мобілізований до лав Збройних Сил України.

Одночасно, слід зазначити, що про бажання надати додаткові пояснення, подати докази чи заявити будь-які інші клопотання, необхідні для розгляду справи, в клопотанні вказано не було.

Також, ОСОБА_1 будучи обізнаним про розгляд справи, мав можливість скористатися юридичною допомогою захисника. Однак, ОСОБА_1 не скористався таким правом, при тому що адміністративна справа відносно нього перебуває у провадженні суду вже майже рік, тому суд вважає, що наведена поведінка учасників процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КпАП України.

Суд вважає, що розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 є цілком виправданим, оскільки перенесення розгляду справи призвело б до безпідставного її затягування та порушення вимог ст. 38, 277 КУпАП.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема, для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд. Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, оскільки положення ч. 2 ст. 268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних в ній доказів.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 .

Вивчивши та дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку, з огляду на таке.

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд відповідно до положень ст. 1 КпАП України здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Адміністративним порушенням відповідно до ч. 1 ст. 130 КпАП України визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Так, порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КпАП України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Отже, для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України слід перевірити, чи було дотримано вимог закону при вирішенні питання наявності в діях складу адміністративного правопорушення, тобто чи відповідає процедура перевірки на стан сп`яніння вимогам закону.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 №042917 від 30.08.2021 вбачається, що 30 серпня 2021 року, о 22 год. 38 хв., гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 320», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , по вул. Приозерна, 1, у м. Києві, у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановлений законом порядку проводився у приміщенні КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», про що долучено висновок №004957.

Відповідно до висновку КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» від 30.08.2021 року №004957, ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного (опіоїди) сп`яніння.

З метою підтвердження чи спростування заперечень ОСОБА_1 викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, судом було направлено запит до Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія».

Відповідно до документів, наданих КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» на запит суду, 30.08.2021 було проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, за результатами якого складено Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №004957 від 30.08.2021. Відповідно до п.21 зазначеного акта, зразок біологічного середовища (сеча) не досліджувався, а у п.22 зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від здачі сечі, ухилився.

Крім того, суду надано: Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №004957 від 30.08.2021, на підставі якого було складено висновок №004957 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, як убачається із вказаного Акта медичного огляду №004957 від 30.08.2021, на підставі якого було складено висновок №004957, ОСОБА_1 за зовнішніми ознаками лікарем-наркологом було встановлено стан наркотичного сп`яніння, чим було порушено наказ МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Пунктом 12 розділу ІІІ Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Згідно з п. 13 розділу ІІІ Інструкції для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Аналізуючи викладене суд приходить до висновку, що лікар-нарколог повинен був відібрати у ОСОБА_1 будь-який інший біологічний матеріал для проведення дослідження, проте лікарем-наркологом не було дотримано вимог Інструкції та не роз`яснено чому може бути відібраний саме аналіз сечі.

Відповідно до відеозапису долученого до матеріалів справи, ОСОБА_1 на вимогу лікаря-нарколога не зміг здати аналіз сечі.

Варто зазначити, що з вказаного відеозапису убачається, що ОСОБА_1 погодився їхати до лікаря для проходження медичного огляду.

Отже, суд вважає недопустимим доказом висновок № 004957 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.08.2021, через порушення процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Ураховуючи наведене, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

У силу приписів ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Тож, на думку суду, матеріали адміністративної справи не містять доказів, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, і давали можливість довести винуватість останнього.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене та беручи до уваги про відсутність доказів в матеріалах адміністративної справи з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, суд приходить висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закриває провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

Керуючись статтями 9, 24, 27, 33, 130, 247, 268, 280, 283, 284 КпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М.Ткач