Справа 362/622/22
Провадження 3/362/443/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.2022 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича Олега Васильовича розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 (далі ОСОБА_1 )

за частиною 3 статті 130 КУпАП і

встановив:

ОСОБА_1 до суду не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до статті 268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користатися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому зазначеною статтею не передбачена обов`язкова участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП.

Крім того, на думку суду, ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість особисто або через представника у повній мірі реалізувати свої права, передбачені статтею 268 КУпАП. Він не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення.

У силу статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У пункті 14 Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи, проте ОСОБА_1 , не виконуючи процесуальних обов`язків своєчасно з`являтися до суду за викликом, затягує розгляд справи, що суд розцінює як намагання уникнути відповідальності.

За таких обставин і враховуючи обмежені строки притягнення до адміністративної відповідальності, суд приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 18 січня 2022 року о 10:25 на автодорозі сполученням с. Зелений Бір с. Іванковичі, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-2106, д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зінитці очей не реагують на світло, порушення мови, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому порядку, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали, суд виходить з такого.

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд відповідно до положень статті 1 КУпАП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 статті 130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією частини 2 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року, вчинення будь з якого з порушень передбачених частиною 1 цієї статті, а саме не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 3 цієї статті передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння є: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, звужена або дуже розширені зіниці, які не реашубть на світло, почервоніння обличчя або блідість, .

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд установив, що 18 січня 2022 року о 10:25 18 січня 2022 року о 10:25 на автодорозі сполученням с. Зелений Бір с. Іванковичі, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-2106, д.н.з НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Зазначені обставини повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків, а також а також диском із відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) з нагрудної камери, використання яких передбачено статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» й Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03 лютого 2016 року № 100, що був досліджений у судовому засіданні.

Надаючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог статті 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме пункту 2.5 цих Правил.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Також суд установив, що протягом останнього календарного року, що передував учиненню даного правопорушення, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності:

1) 18 лютого 2022 року Оболонським районним судом м. Києва за частиною 2 статті 130 КУпАП;

2) 09 квітня 2021 року Дніпровським районним судом м. Києва за частиною 2 статті 130 КУпАП.

Отже, суд кваліфікує діяння ОСОБА_2 за частиною 3 статті 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, та яку двічі протягом року піддано адміністративному стягненню за вчинення правопорушень, передбачених частиною 2 статті 130 КУпАП.

Суд зазначає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 3 статті 130 КУпАП, настали в момент його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, будучи двічі протягом року підданим адміністративному стягненню з вчинення аналогічних правопорушень.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які, на переконання суду, є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

При накладенні стягнення суд ураховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що відповідно до статей 34, 35 КУпАП пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд не встановив.

Відповідно до положень статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ураховуючи особу, майновий стан та ступень вини ОСОБА_1 , характер, суспільну небезпеку та систематичність вчиненого правопорушення, суд уважає, що попередньо накладені судом на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу не досягли визначеної статтею 23 КУпАП мети, та дійшов висновку про необхідність призначення останньому стягнення відповідно до санкції, передбаченої частиною 3 статті 130 КУпАП, з урахуванням вимог статті 30 цього Кодексу, у виді адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

Водночас, беручи до уваги відсутність документального підтвердження щодо належності вищезгаданого транспортного засобу саме ОСОБА_1 (відповідно до матеріалів справи такий належить ОСОБА_3 ), суд не має правових підстав застосувати додаткове стягнення, передбачене частиною 3 статті 130 КУпАП, у виді конфіскації транспортного засобу.

З урахуванням положень статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» і статті 7 Закону України «Державний бюджет України на 2022 рік» із правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі 469,20 гривень.

Керуючись статтями 9, 24, 27, 33, 40-1, 130, 221, 245, 251, 252, 256, 265-1, 268, 276, 277, 283, 284, 285, 289 КУпАП, суд

постановив:

1. Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП.

2. Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді:

2.1. адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб;

2.2. позбавлення права керування транспортними засобами на строк десять років, приєднавши до нього невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного постановою Оболонського районного суду м. Києва від 18 лютого 2022 року та постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 квітня 2021 року.

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 469 (чотириста шістдесят дев`ять) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Васильківський міськрайонний суд Київської області. Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня набрання нею законної сили.

Строк виконання стягнення у виді адміністративного арешту обчислювати з моменту фактичного затримання особи в порядку виконання цієї постанови.

Суддя О.В. Попович