Провадження №: 3/755/781/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2022 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_1 о 00 годині 50 хвилин 05 листопада 2021 року в районі будинку № 50, розташованого на Харківському шосе у м. Києві, керував автомобілем «ВАЗ 21083», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу «Drager Alkotest 6820» на місці зупинки транспортного засобу. За результатами тесту № 4379 проба позитивна - 0,72 ‰.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 двічі не прибув, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. За таких обставин вважаю за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як наголошується в ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується наявними у справі доказами, а саме - даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 307795 від 05.11.2021 р., згідно якого ОСОБА_1 о 00 годині 50 хвилин 05 листопада 2021 року в районі будинку № 50, розташованого на Харківському шосе у м. Києві, керував автомобілем «ВАЗ 21083», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатора «Alkotest 6820» у присутності двох свідків, що підтверджується тестом № 4379, результат огляду становить 0,72 ‰;

- у роздруківці тесту газоаналізатора «Drager» № 4379 від 05.11.2021 р., згідно якого результат позитивний - 0,72 ‰;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено, що у ОСОБА_1 були виявлені наступні ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; неприроднє почервоніння обличчя;

- у розписці ОСОБА_2 від 05.11.2021 р.;

- у письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 05.11.2021 р., згідно яких ОСОБА_1 у їх присутності пройшов огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат - 0,72 ‰;

- у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4990236 від 05.11.2021 р., складена за ч. 2 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з керуванням транспортним засобом особою, що не має посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «В», чим порушено п. 2.1. «а» Правил дорожнього руху;

- на відеозаписі, який долучений працівниками поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, де зафіксовано обставини спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 , повідомлення свідкам, що трансопртний засіб було зупинено у зв`язку з тим, що в авто були зупинені двері та наявні свіжі пошкодження, зазначають, що водій особисто зізнався, що скоїв ДТП та поїхав з місця пригоди, пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер», згода ОСОБА_1 на його проходження та проведення огляду в присутності двох свідків. При цьому, факт керування транспортним засобом та відсутність посвідчення водія на право керування транспортними засобами ОСОБА_1 не заперечується. Від підпису та отримання копій результату огляду на стан сп`яніння, постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП та протоколу про адміністративне правопорушення водій відмовився.

За таких обставин, враховуючи викладене вище, суддя відповідно до положень ст. 251 та ст.252 КУпАП, доходить висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що не заперечувалось особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час спілкування зі співробітниками поліції та складання матеріалів.

При накладені адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини, визначені ст. 33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Крім того, при призначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя бере до уваги, що згідно п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2015 року за № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд не вправі накладати стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами у випадку, коли винна особа позбавлена такого права або його не мала.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, він підлягає накладенню адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. 23, 24, 30, 130, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 (двадцять) коп.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя М.Г. Сазонова