ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/112/22 Головуючий в 1 інст. Бредіхін Ю.Ю.
Провадження № 33/807/241/22 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ст. 476 МК України
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про вчинення правопорушення, передбаченого ст. 476 МК України, за участі захисника адвоката Середи А.А., за апеляційною скаргою представника Запорізької митниці Катрич К. на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 3 лютого 2022 року, якою провадження у справі, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито у зв`язку із відсутністю події і складу правопорушення.

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про порушення митних правил № 0226/11200/21 від 26 жовтня 2021 року, який надійшов для розгляду до суду першої інстанції 14.08.2021 року о 09 год. 50 хв. в зоні митного контролю залу приліт міжнародного аеропорту м. Запоріжжя під час оформлення у митному відношенні пасажирів авіарейсу N 1479 «Стамбул Запоріжжя» ОСОБА_1 самостійно формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор», де митний контроль здійснюється у спрощеному порядку, без заповнення митної декларації. Після перетину ОСОБА_1 зеленої смуги, що позначає початок «зеленого коридору», під час здійснення митного контролю співробітником Запорізької митниці встановлено, що у супроводженому багажі зазначеного громадянина, крім особистих речей, знаходяться товари: костюми спортивні з синтетичних волокон ТМ «Puma» - 5 шт., костюми спортивні з синтетичних волокон ТМ «Adidas»- 23 шт., штани спортивні з синтетичних волокон ТМ «Adidas» - 10 шт., костюми спортивні з синтетичних волокон ТМ «Nike»- 10 шт., штани з синтетичних волокон ТМ «Under Armour» - 5 шт., штани спортивні з синтетичних волокон ТМ «Under Armour» - 10 шт.

ОСОБА_1 митну декларацію не заповнював, до співробітників Запорізької митниці з приводу декларування вищевказаних товарів не звертався. Документи, які містять відомості щодо вартості таких товарів, ОСОБА_1 не надав, у зв`язку з чим товари митницею було прийнято на зберігання по квитанції МД-1 РА N 164742 від 14.08.2021 для визначення їх вартості. Відповідно до звіту про попередню оцінку від 15.09.2021 № 7.17-33-01-171-Т Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби загальна вартість вищезазначених товарів становить 53 675,10 грн.

Суд першої інстанції оцінивши усі наявні у справі докази, дійшов до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 476 МК України.

Представник Запорізької митниці Катрич К., не погоджуючись із постановою районного суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 476 МК України. Стягнути з ОСОБА_1 витрати за зберігання безпосередніх предметів порушення митних правил у справі про порушення митних правил №0226/11200/21, згідно розрахунку.

06 червня 2022 року до апеляційного суду надійшли додаткові обґрунтування апеляційної скарги від представника Запорізької митниці Матченко С., який вказує, що Запорізька митниця вважає висновки районного суду такими, що не відповідають обставинам справи, а розгляд справи необ`єктивним, таким що відбувся без належної оцінки зібраних доказів.

В порушенні норм матеріального права, суд не вірно застосував норму ст. 470 МК України, в наслідок чого відніс переміщуванні ОСОБА_1 товари до категорії особистих речей, визначених у п. 24 ч.1 ст. 470 МК України.

Натомість, переміщувані товари можуть бути віднесені до категорії особистих речей в одному випадку якщо вони будуть мати ознаки таких, що були у користуванні і будуть призначенні виключно для особистого користування.

Факту наявності ознак користування товарами, що переміщувались ОСОБА_1 через митних кордон України, а ні Запорізькою митницею, ані судом, не встановлено. Призначення товарів виключно для особистого користування, враховуючи встановлені експертом СЛЕД Держмитслужби ознаки товарів, не підтверджено.

Запорізька митниця вважає, що суд дійшов до неправильних висновків щодо відсутності ознак контрафактності переміщуваних товарів, віднісши в супереч закону вказані товари до категорії особистих речей.

Щодо висновку суду стосовно вчинення порушення митних правил, відповідальність за яке передбаченого ст. 476 МК України, лише у формі умислу, на думку представника апелянта є безпідставним.

Оскільки даний висновок суду прямо суперечить ст. 458 МК України та ст. 9 КУпАП.

Поряд з цим, законом не передбачені категорії адміністративних правопорушень, які можуть бути вчиненні лише у формі умислу.

Представник Запорізької митниці до судового засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений засобами поштового зв`язку. Заяв про неможливість участі в судовому засіданні 17 червня 2022 року до суду не надав.

Захисник адвоката Середа А.А. в судове засідання з`явився, просив апеляційну скаргу представника Запорізької митниці залишити без задоволення, вважав судове рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим.

За ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення гарантоване ст. 7 КУпАП, за якою ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до статей 1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Визначення «законності» або «згідно із законом» досить широко наведено в практиці ЄСПЛ, яка є джерелом права, у зв`язку із чим є обов`язковою до врахування судами при розгляді справ відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, в рішенні «Салов проти України» (Salov v. Ukraine) від 27 квітня 2004 р. ЄСПЛ нагадав, що фраза "відповідно до закону" вимагає, щоб оскаржуваний захід мав певне підґрунтя в національному праві.

Крім того, у рішенні по справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine) від 29 червня 2006 р., заява №11901/02, в п. 60 ЄСПЛ зазначено, що «законність розуміють як фундаментальну юридичну категорію, що є критерієм правового життя суспільства і громадян; законність також розглядають як «принцип, метод та режим суворого, неухильного дотримання, виконання норм права всіма учасниками суспільних відносин». У правовій державі законність (правозаконність) є гарантією правомірності застосованого примусу".

Однак концепція «законності» стосується не лише статті 8, але й багатьох інших статей Конвенції. Наприклад, у справі «Кац та інші проти України» (Kats and Others v. Ukraine, заява №29971/04), рішення від 18 грудня 2008 року, ЄСПЛ зазначив, що слово "законний" та словосполучення "відповідно до процедури, встановленої законом", які містяться в пункті 1 статті 5, по суті, відсилають до національного законодавства і встановлюють обов`язок забезпечувати дотримання матеріально-правових та процесуальних норм такого законодавства.

Ще однією вартою уваги справою за статтею 8 Конвенції, в якій йдеться про принцип законності, є «Володимир Поліщук та Світлана Поліщук проти України» (Vladimir Polishchuk and Svetlana Polishchuk v. Ukraine, заява №12451/04), рішення від 30 вересня 2010 року, в п. 44 якого ЄСПЛ наголосив, що «словосполучення «згідно із законом» у пункті 2 статті 8 Конвенції, по суті, стосується національного законодавства і встановлює обов`язок забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм (див. рішення від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine), заява №11901/02, п. 49).

Таким чином, особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується із ст. 245 КУпАП, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Так, згідно матеріалів адміністративної справи, до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов протокол про порушення митних правил №0226/11200/21 від 26 жовтня 2022 року, відносно ОСОБА_1 за ознаками скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 476 МК України.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що 14.08.2021 року о 09 год. 50 хв. в зоні митного контролю залу приліт міжнародного аеропорту м. Запоріжжя під час оформлення у митному відношенні пасажирів авіарейсу № 1479 «Стамбул Запоріжжя» ОСОБА_1 самостійно формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор», де митний контроль здійснюється у спрощеному порядку, без заповнення митної декларації. Після перетину ОСОБА_1 зеленої смуги, що позначає початок «зеленого коридору», під час здійснення митного контролю співробітником Запорізької митниці встановлено, що у супроводженому багажі зазначеного громадянина, крім особистих речей, знаходяться товари: костюми спортивні з синтетичних волокон ТМ «Puma» - 5 шт., костюми спортивні з синтетичних волокон ТМ «Adidas»- 23 шт., штани спортивні з синтетичних волокон ТМ «Adidas» - 10 шт., костюми спортивні з синтетичних волокон ТМ «Nike»- 10 шт., штани з синтетичних волокон ТМ «Under Armour» - 5 шт., штани спортивні з синтетичних волокон ТМ «Under Armour» - 10 шт.

ОСОБА_1 митну декларацію не заповнював, до співробітників Запорізької митниці з приводу декларування вищевказаних товарів не звертався. Документи, які містять відомості щодо вартості таких товарів, ОСОБА_1 не надав, у зв`язку з чим товари митницею було прийнято на зберігання по квитанції МД-1 РА № 164742 від 14.08.2021 для визначення їх вартості. Відповідно до звіту про попередню оцінку від 15.09.2021 N 7.17-33-01-171-Т Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби загальна вартість вищезазначених товарів становить 53 675,10 грн.

При прийнятті рішення про закриття провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП суддя районного суду послався на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містять доказів того, що ОСОБА_1 скоєно інкриміноване порушення.

Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення стороні захисту наданих їм прав та свобод у наданні доказі, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та прийшов до висновку про невинуватість ОСОБА_1 .

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду і вважає, що матеріли в справі не містять інформації про обставини, які підлягають перевірці в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вказаного, апеляційний суд повністю відхиляє доводи представників Запорізької митниці, які викладені в апеляційній скарзі та додаткових обґрунтувань, виходячи з наступного.

На переконання апеляційного суду, перевірку факту порушення митних правил уповноваженим митним органом проведено не повно, не встановлено всіх обставин, які підлягають доказуванню, матеріали не містять належних і допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 за інкримінованим порушенням в розумінні вимог ст. 495 МК України та ст. 251 КУпАП.

Вказане обґрунтовується тим, що в матеріалах справи наявні два висновки експертів, які митний орган покладає у винуватість обвинуваченого: висновок №122-10/21 від 11 жовтня 2021 року та висновок №124-10/21 від 20 жовтня 2021 року.

Піддаючи аналізу вищевказані висновки, апеляційний суд встановив, що експерти встановили, що на об`єктах, які передані на дослідження, наявні позначення, які є тотожними до зареєстрованих та охоронюваних законодавством об`єктів інтелектуальної власності.

Висновки експертів не містять відомостей про те, що об`єкти, які досліджувалися є фальсифікованими та контрафактними, тобто відповідні дослідження експертом не проводилось.

Суд відхиляє відомості, які викладені у висновку експерта СЛЕД Держмитслужби від 22 грудня 2021 року, оскільки перед експертом не ставилося питання щодо контрафактності, фальсифікації чи порушення правил інтелектуальної власності.

Крім того, висновки експерта не містять інформації або документів, якими підтверджується, що експерт має право проводити експертизи об`єктів інтелектуальної власності.

Судовий експерт в даному випадку вийшов за межі повноважень та самостійно провів дослідження на предмет контрафактності, фальсифікації чи порушення правил інтелектуальної власності товару.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи не спростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак неможна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Разом з тим, у рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 3ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що дії ОСОБА_1 , які на думку митного органу, є порушенням митних правил, засновані лише на припущеннях і взагалі не містять доказів умисних дій з цього приводу з боку ОСОБА_1 .

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд вважає, що висновки зроблені суддею місцевого суду про відсутність в діях гр. ОСОБА_1 , ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 476 МК України є правильними.

Інші доводи представника митниці викладені в апеляційній скарзі правильність висновків суду першої інстанції не спростовують та не можуть бути визнані як підстава для скасування постанови суду першої інстанції.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Запорізької митниці Катрич К. з доповненнями, залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 3 лютого 2022 року, якою провадження в справі, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 476 МК України, закрито у зв`язку із відсутністю події і складу правопорушення, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 334/112/22