Справа № 125/353/22
Провадження № 33/801/493/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Салдан Ю. О.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Барського районного суду Вінницької області від 03 червня 2022 року, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №321668 від 27.03.2022 року, того ж дня о 22 год. 32 хв. по вул. Комарова у м. Бар водій ОСОБА_1 керував автомобілем OPEL VIVARO, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння за згодою водія ОСОБА_1 у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер». Проводилась відеозйомка.

Постановою Барського районного суду Вінницької області від 03 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. в дохід держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив постанову суду скасувати, а провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. Вказав, що в порушення вимог ст. 251 КУпАП суду не було надано достатніх доказів, що підтверджували б його вину та факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. У оскаржуваній постанові суд безпідставно зазначив про відсутність зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він не погодився із результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці і просив про проведення огляду у закладі охорони здоров`я. Суд проігнорував його клопотання про закриття провадження у справі та визнання протоколу про адміністративне правопорушення, результатів алкотестера «Драгер» і відеозапису неналежними та не допустимими доказами у справі. Крім того суд відмовив у задоволенні клопотання про виклик і допит в судовому засіданні свідка, який би підтвердив той факт, що він не керував транспортним засобом. В порушення вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18.12.2018 року, відео зйомка здійснювалась на мобільний телефон працівника поліції, а тому наявний у матеріалах справи відеозапис не є належним доказом у даній справі. Вказав, що відповідно до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення технічний пристрій «Drager Alcotest 6810» не містить оцінки відповідності та державної реєстрації, а відповідно до наказу МОЗ України від 10.02.2010 року №95 строк дії свідоцтва «Drager Alcotest 6810» про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010 року закінчився 10.02.2015 року. Таким чином, його огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився технічним приладом, що не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що отримав оскаржувану постанову 07.06.2022 року, тому строк на апеляційне оскарження слід відраховувати саме з цього дня.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до вимог ст.289 КУпАП пропущений строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин, і вирішення цього питання, в даному випадку, покладається на суд.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова винесена 03.06.2022 року і з врахуванням вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, останнім днем для подачі апеляційної скарги на вказану постанову суду було 12.06.2022 року. Однак, враховуючи те, що 12.06.2022 року припадає на вихідний день, а апеляційну скаргу подано ОСОБА_1 13.06.2022 року, тобто ж у перший же робочий після вихідного день, строк на апеляційне оскарження ним не пропущений.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд виходив з того, що його вина підтверджується такими доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №321668 від 27.03.2022 року, що містить підпис ОСОБА_1 та пояснення про те, що він випив 0,5 л пива і більше такого не повториться,

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що огляд ОСОБА_1 проведено з застосуванням приладу «Драгер 6810», результат 0,47 проміле. В акті наявний підпис ОСОБА_1 про його згоду із результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- роздруківкою результатів тесту з технічного пристрою «Drager Alcotest 6810», в якій зафіксований результат вмісту алкоголю у крові ОСОБА_1 0,47 проміле;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- технічним відеозаписом.

Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП дослідив всі докази і дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за вчинення яких застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції зазначеної статті.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуваній постанові суд безпідставно зазначив про відсутність зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він не погодився із результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, не заслуговують на увагу.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 погодився із результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, що підтверджується його підписом на роздруківці результатів тесту, у протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Крім того, в письмових поясненнях у тексті протоколу про адміністративне правопорушення він визнав, що випив 0,5 л. пива і зазначив, що більше такого не повториться.

Доводи апеляційної скарги про те, що в порушення вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18.12.2018 року, відеозйомка здійснювалась на мобільний телефон працівника поліції, а тому наявний у матеріалах справи відеозапис не є належним доказом у даній справі є безпідставними, оскільки об`єктивні докази вказаного не надані.

Доводи апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не заслуговують на увагу.

З наданого до матеріалів справи відеозапису вбачається, під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 біля автомобіля знаходився один, на автомобілі увімкнено задні габаритні ліхтарі і аварійна світлова сигналізація, факт керування ним транспортним засобом він не заперечував. Відсутні такі заперечення і у письмових поясненнях у тексті протоколу про адміністративне правопорушення, де навпаки він вказав, що випив 0,5 л. пива і зазначив, що більше такого не повториться.

Доводи апеляційної скарги про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився технічним приладом, що не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України та строк дії свідоцтва «Drager Alcotest 6810» про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010 року закінчився 10.02.2015 року, не заслуговують на увагу.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція №1452/735) поліцейський на місці зупинки транспортного засобу проводить огляд з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

З сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-МІ/1-96-2007 від 10.07.2007, виданого 10.07.2007 Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики і свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П51QM2208322, чинного до 17.02.2023 року, наданих суду Барським відділенням поліції Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, вбачається, що газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Alkotest 6810 № ARBL-0898, виробник Drager Safety AG &CO.KGaA (Німеччина), що використовувався про огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У788-07 з міжповірочним інтервалом не більше одного року, відповідає вимогам МПУ 066/05-2013 «Інструкції. Метрології. Газоаналізатори Alcotest. Методика повірки.» Свідоцтво про повірку цього законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки чинне до 17.02.2023 року.

Таким чином, під час проведення огляду ОСОБА_1 поліцейський використав належний спеціальний технічний засіб, дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, який пройшов відповідну повірку, результати якої є чинними.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не є підставою для скасування законної постанови суду першої інстанції, оскільки зводяться до незгоди з постановленим судовим рішенням і є способом уникнення від відповідальності, свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи не знайшли та висновків суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч. 1 ст. 130 кваліфіковані правильно, тому твердження заявника про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП висновків суду не спростовують.

Ураховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, обставини його вчинення вину, дані про особу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про застосування до нього адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП,

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Барського районного суду Вінницької області від 03 червня 2022 року, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя : С. Г. Копаничук