Справа № 303/4452/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
30.06.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 вересня 2021 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, охоронця агентства «Щит»,
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.
Згідно з постановою, 20.05.2021, о 18 год 00 хв, ОСОБА_1 , по вул. Л. Українки у с. Павшино, Мукачівського району керував автомобілем марки «ВАЗ 2102» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вказує на те, що постанова є незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Факт проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння апелянт визнає, однак винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП себе не вважає. Стверджує, що поліцейськими не були роз`яснені його права, не повідомлено про суть адміністративного правопорушення, свідків та понятих на місці події також не було. Ці обставини, на які вказував апелянт під час розгляду справи місцевим судом до уваги взяті не були. Просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду на наступне.
Апеляційний суд, враховуючи положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності до закону.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, у тому числі, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як прописано у ст. 251 КУпАП.
Суд, відповідно до змісту ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Вищевказані вимоги закону під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.
Так, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №235591, 20.05.2021, о 18 год 00 хв, ОСОБА_1 , по вул. Л. Українки у с. Павшино, Мукачівського району керував автомобілем марки «ВАЗ 2102» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Своїми підписами ОСОБА_1 засвідчив, що зміст протоколу йому відомий, копію процесуального документу отримав, відомості щодо його особи правильні.
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів убачається, що освідування водія ОСОБА_1 проводилось у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, нестійка хода. Огляд проведений за допомогою приладу «Драгер 6810», результат якого позитивний, - 2, 02 % проміле (а. с. 2).
Роздруківкою приладу «Драгер» підтверджується, що на момент проходження огляду водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, з результатом 2, 02 % проміле (а. с. 3).
Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4235111 убачається, що водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, й накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень (а. с. 4).
З відеозапису убачається, що поліцейські запропонували водію ОСОБА_1 пройти освідування на місці зупинки автомобіля, позаяк у водія були очевидні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, нестійка хода. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» водій погодився. Жодних заперечень чи зауважень щодо процедури проведення огляду, яка фіксувалася на бодікамеру поліцейських, а також відносно позитивних результатів освідування, а саме 2, 02 % проміле, водій ОСОБА_1 не висловлював, щодо складання протоколу не заперечував.
Оцінюючи кожен вищенаведений доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що поліцейський Котубей І. В. був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу та інших матеріалів справи, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, і таких до апеляційної скарги не додано і на такі не посилався апелянт під час розгляду справи в апеляційному суді.
Тому, апеляційний суд доходить висновку, що поліцейський Котубей І. В. при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв виключно у межах наданих йому повноважень.
При цьому, не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля та підпису наявних у матеріалах справи документів, зокрема у протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, постанові про накладення адміністративного стягнення, на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.
Апеляційний суд вважає, що доводи апелянта про його невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, є необґрунтованими, оскільки сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить, що саме ОСОБА_1 , а не інша особа керував транспортним засобом і саме він, а не хто-небудь інший пройшов освідування в установленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер 6810».
При оцінці доводів апелянта про те, що поліцейські не роз`яснили його права, не повідомили про суть адміністративного правопорушення, не залучили до освідування свідків, апеляційний суд такі відхиляє, та звертає увагу на таке.
Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 безпідставно посилається на те, що поліцейські не роз`яснили йому права, адже наявність доказів, які містяться у матеріалах справи свідчить про зворотне.
Так, ОСОБА_1 своїм підписом у протоколі підтвердив, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Апеляційний суд також бере до уваги і те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що водій висловлював поліцейським намір скористатися правовою допомогою і йому було відмовлено, або чинилися будь-які перешкоди. Апеляційний суд звертає увагу на те, що процесуальний статус особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з правами у відповідності до ст. 268 КУпАП, виникає тоді, коли уповноважена особа виявляє таке правопорушення, що є підставою для складення відповідного протоколу.
Твердження апелянта про те, що працівники поліції провели освідування водія ОСОБА_1 без участі свідків, що є порушенням порядку проведення процедури огляду, на переконання апеляційного суду, є безпідставними та не заслуговують на увагу з огляду на таке.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Матеріалами справи підтверджується, що проходження водієм ОСОБА_1 освідування фіксувалося на бодікамеру працівниками поліції, тому необхідність участі двох свідків при проведенні освідування не виникала.
Тому, апеляційний суд доходить висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винуватим у порушенні вимог за п. 2.9 «а» ПДР; що винуватість апелянта у скоєнні цього правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду, перевірених апеляційним судом, наведених вище доказів, яким у постанові дана правильна оцінка; що адміністративне стягнення на підставі ст. ст. 33 - 35 КУпАП накладено на нього у межах санкції вищевказаних статей, у зв`язку з чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, яке має підвищену суспільну небезпеку й належить до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за перебування за кермом транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника у дусі додержання законів України.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги, які не знайшли свого підтвердження і жодними чином не спростовують та не впливають на висновки суду першої інстанції, спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без зміни, а подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі й про виклик свідків чи витребування доказів, стороною захисту не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван Стан