Провадження № 3/193/228/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 червня 2022 року смт. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Томинець О.В., при секретарі судового засідання Хомич Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Софіївського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володимирівка Софіївського району, Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

13.05.2022 відносно ОСОБА_1 державним виконавцем Софіївського РВ ДВС Савицькою Л.О. складено протокол № 2/ВП №62892127, про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.183-1 КУпАП, за фактом того, що ОСОБА_1 не сплачує на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19.05.2020, чим допустив виникнення заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір яких перевищує суму відповідних платежів за шість місяців. Зокрема, станом на 11.04.2022 заборгованість зі сплати аліментів складає 7746,00 грн, яка утворилась за період з 01.10.2021 по 31.03.2022. Загальна сума боргу становить 20146,70 грн..

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у скоєному адміністративному правопорушенні визнав у повному обсязі, пояснив, що він не має змоги працювати, у зв`язку з відсутністю роботи в селі, тому має труднощі в отриманні доходу, які б міг спрямовувати в рахунок сплати аліментів. Зазначив, що він сплачував аліменти у розмірі 5 000 грн. з орендної плати, яку отримав у серпні 2021 року.

Диспозицією ч.1 ст.183-1 КУпАП передбачена відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Відповідно до судового наказу № 193/578/20, виданого Софіївським районним судом Дніпропетровської області 05.08.2020, з ОСОБА_1 присуджено сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 50% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19.05.2020.

Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам від 11.05.2022, загальна заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 11.05.2022 складає 20 146,70 грн. Крім того, з розрахунку вбачається, що за період з 01.10.2021 по 31.03.2022 даний боржник аліментів не сплачував.

Наведені вище докази вказують на те, що ОСОБА_1 не сплачує аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, чим вчинив триваюче адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Досліджуючи справу про адміністративне правопорушення суддею встановлено, що згідно постанови Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 29.09.2021 на ОСОБА_1 вже було накладено адміністративне стягнення у вигляді виконання суспільно-корисних робіт на строк 120 годин, які він відпрацював і був знятий з обліку Криворізького районного сектору № 1.

Тобто вказані обставини свідчать про повторне вчинення ним адміністративного правопорушення протягом року, за що передбачено відповідальність вже згідно з частиною третьою статті 183-1 КУпАП.

Між тим, сам протокол про адміністративне правопорушення № 2 / ВП № 62892127 від 11.04.2022 містить дані та опис обставин про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП. Відомостей про повторність вчинення ним аналогічного правопорушення на протязі року, сам протокол та додані до нього документи не мають.

Аналогія закону це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини.

Законодавство про адміністративні правопорушення не містить заборони на використання аналогії закону.

У найближчій галузі права кримінальному міститься заборона застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією (ч. 4 ст. 3 КК України). Проте, у кримінальному процесуальному законі аналогію не заборонено.

Відповідно до вимог статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Враховуючи викладене, суд вважає, що він не має право виходити за межі пред`явленого обвинувачення за вищевказаним протоколом (ч. 1 ст. 183-1 КУпАП) та перекваліфікувати дії ОСОБА_1 на більш тяжчу частину вказаної статті Кодексу, оскільки це погіршує становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При визначенні виду і розміру стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який не працює, однак працездатний, який не вперше притягується до адміністративної відповідальності за аналогічне адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне, для виправлення та подальшого попередження вчинення нових адміністративних правопорушень, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт, у більше мінімального розміру, визначеною санкцією ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Крім цього, згідно вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із вказаного правопорушника підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст. 40-1,33, 36, 276-280, 283-285 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. В. Томинець