Житомирський апеляційний суд
Справа №275/802/21 Головуючий у 1-й інст. Миколайчук П. В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі за участю секретаря Кошиль О.Ю., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Осадчого А.А. справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Брусилівського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2021 року щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні 19.09.2021 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 гривні.

Згідно постанови суду, 19.09.2021 о 18 год. 55 хв. в с. Болячів по вул. Центральній, Житомирського району Житомирської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за місцем зупинки за допомогою газоаналізатору «Alkotest 6810», результат 2,20 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9-а Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1ст.130 КУпАП.

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Брусилівського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2021року. Постановити нову, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та відсутності події адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, без всебічного дослідження усіх доказів, та без надання їм належної оцінки.

Зазначає, що дійсно 18 листопада 2021 року в с. Болячів керував власним автомобілем і його було зупинено працівниками поліції через те, що на автомобілі не працювали габаритні вогні та був непристебнутий пасами безпеки і за це його було притягнуто до адміністративної відповідальності на місці. При цьому, тоді був повністю тверезий, оскільки являється інвалідом другої групи і постійно необхідно приймати ліки, а тому спиртних напоїв взагалі не вживає.

Посилається на те, що на місці, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №001609 від 19.09.2021 р. відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП, який знаходиться у матеріалах справи працівниками поліції не складався ним не підписувався, відеозапис не проводився, інші письмові докази, які зазначені в оскаржуваній постанові також не складалися, а тому вказане являється у справі недопустимими доказами.

Вказує, що жодної повістки про виклик до суду на 05.10.2021 р., 20.10.2021 р., 04.11.2021 р. та 18.11.2021р. не отримував і не було відомо про розгляд справи відносно нього, а тому через це на судові засідання не з`являвся.

Разом з тим просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови в зв`язку з тим, що він пропущений з поважних причин.

В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження посилається на те, що участі у судових засіданнях не приймав, а копію вказаної постанови отримав лише 18 лютого 2022 року у Брусилівському відділі державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, коли з його пенсії почали стягувати відповідну суму штрафу у розмірі 17000 гривень.

Після отримання копії оскаржуваної постанови з метою її оскарження 21 лютого 2022 року звернувся для отримання безоплатної вторинної правової допомоги до Житомирського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, де 21.03.2022 року було прийнято рішення про складання апеляційної скарги.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, та просив її задовольнити. Разом з тим визнав, що в той день вживав алкоголь.

Захисник підтримав свого підзахисного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин, підтверджуються матеріалами справи. Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 відповідно до положень ст. 289 КУпАП слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови Брусилівського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2021 року.

Що стосується доводів апеляційної скарги по суті, то слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати усі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи та не надав належної оцінки наявним у справі доказам, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції, дослідивши зібрані у справі докази, дійшов до обґрунтованого висновку, що вони у їх сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом підтверджують вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у скоєнні вказаного правопорушення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Пунктом 2.9А ПДР передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Обґрунтованість висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення від 19.09.2021 серії ААБ № 001609, відповідно до якого 19.09.2021 о 18 год. 55 хв. в с. Болячів по вул. Центральній, Житомирського району Житомирської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за місцем зупинки за допомогою газоаналізатору «Alkotest 6810», результат 2,20 ‰, чим порушив вимоги п.2.9-а Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП.

Зазначений протокол складено відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N1452/735 (далі Інструкція), посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол інспектором СПД №1 ВП №2 ЖРУП старшим лейтенантом поліції Кузинським В.В. Вказаний протокол підписано ОСОБА_1 , якого було ознайомлено з правами, передбаченими ст.62 Конституції України, ст.268 КУпАП. Будь-яких зауважень з приводу обставин, викладених у протоколі, останній не зазначав.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що зі скаргами на дії працівників поліції ОСОБА_1 не звертався, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.

Посилається апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП на місці працівниками поліції не складався та ним не підписувався, є безпідставними та спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом.

Окрім того, вина ОСОБА_1 підтверджується результатами проходження тестування на місці за допомогою приладу «Драгер 6810» від 19.09.2021 року, результат якого показав позитивну пробу- 2.20 проміле, що засвідчено особистим підписом ОСОБА_1 .

Висновок суду підтверджується також Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальний технічних засобів за допомогою приладу «Драгер 6810» від 19.09.2021 року, результат якого показав позитивну пробу- 2.20 проміле. Вказаний Акт складено інспектором СПД №1 ВП №2 ЖРУП старшим лейтенантом поліції Кузинським В.В. за участю ОСОБА_1 який в графі «з результатами згоден» будь - яких заперечень чи пояснень не надав та проставив свій підпис.

Вина ОСОБА_1 також підтверджується копією постанови від 19.09.2021, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні 19.09.2021 адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ч. 1,5 ст. 121 КУпАП.

Разом з тим вина ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, наявного в матеріалах справи. З вказаного відео вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 за порушення останнім ПДР та в подальшому винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу. Під час оформлення адміністративних матеріалів у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння в зв`язку з чим, працівниками поліції було запропоновано пройти освідування на встановлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медзакладі, на що ОСОБА_1 погодився пройти такий огляд на місці зупинки за допомогою приладу Драгер. На запитання працівника поліції чи вживав спиртні напої ОСОБА_1 вказав, що вживав приблизно 200-300гр. алкоголю.

Вказаним відео також спростовуються доводи апелянта про те, що відеозапис не проводився, письмові докази, які зазначені в оскаржуваній постанові не складалися, а тому визнання їх недопустимими доказами, як просить апелянт, апеляційний суд визнає безпідставними.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення визначено судом першої інстанції з урахуванням передбаченої санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

Разом з тим апеляційним судом в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, що підтверджується відповідним посвідченням і відповідно до вимог п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору, у зв`язку з чим постанова суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 285, 294 КУпАП суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Брусилівського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Брусилівського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2021 року в частині стягнення із ОСОБА_1 в дохід держави судового збору у розмірі 454 гривні скасувати.

В іншій частині постанову Брусилівського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя :