ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/614/22 Справа № 179/326/22 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т.А. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Головко І.І.

апеляційну скаргуособи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , - на постанову Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2022 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною постановою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1.000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто судові витрати у сумі 496 грн. 20 коп.

Відповідно до встановлених судом обставин, 21 березня 2022 року о 14 год. 46 хв. у с. Гупалівка по вул. Миру, 96 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд проводився у встановленому законом порядку в КП Магдалинівська ЦЛ Магдалинівської селищної ради, та згідно висновку медичного огляду №15 ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України.

З сукупності встановлених обставин та досліджених доказів суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2022 року щодо нього скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх доводів вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог процесуального закону та порушення процедури проходження огляду на стан сп`яніння.

Вказує на те, що співробітниками поліції був порушений порядок огляду на стан сп`яніння, оскільки такий огляд був проведений після спливу двох годин з моменту зупинки транспортного засобу під його керуванням, а складений лікарем ОСОБА_2 висновок для ознайомлення ОСОБА_1 не наданий, результати останнього він не підписував.

Зауважує, що встановлення стану наркотичного сп`яніння за допомогою швидкісного тесту для виявлення амфетаміну законом не передбачено, а позитивний результат тесту на метамфетамін, за результатами використанням якого у сечі ОСОБА_1 виявлено іншу речовину - амфетамін, є сумнівним. В акті огляду та медичному висновку № 15 не зазначено, на підставі якого саме медичного/лабораторного дослідження було визначено наявність та кількість наркотичних засобів в організмі ОСОБА_1 , так вказаний висновок складений з порушенням п. 22 вимог Інструкції, у зв`язку з чим є недопустимим доказом по справі.

Зазначає про те, що матеріали справи не містять об`єктивних даних про виявлення в нього ознак наркотичного сп`яніння, а його письмові пояснення про вживання напередодні наркотичної речовини були написані працівником поліції та підписані ним лише тому, що поліцейські повідомили, що у випадку відмови від цього автомобіль буде вилучено на штрафмайданчик.

Під час апеляційного розгляду апелянт та його захисник, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Так, згідно ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. ст. 7, 9 КупАП допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП, всебічно не`ясувавши всіх обставин події. Такий висновок апеляційного суду ґрунтується на наступному.

Згідно ст. 7 КУпАПніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Пунктом 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. (далі - Інструкція) визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Таким чином, згідно вимог вищезазначеної Інструкції, інспектор патрульної поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, у разі виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння зобов`язаний був забезпечити доставку останнього до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду на встановлення стану сп`яніння.

Разом з тим, надані матеріали, зокрема рапорт поліцейського, не містять даних про час зупинки транспортного засобу та відповідно виявлення у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, а тому доводи останнього з приводу доставлення його до медичного закладу після спливу двох годин з моменту зупинки транспортного засобу матеріалами справи не спростовується. Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення час керування ОСОБА_1 транспортним засобом, - 14:46 годин 21.03.2022 р., - збігається з часом медичного огляду останнього у закладі охорони здоров`я, а отже є очевидно недостовірним.

Більше того, як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і в доданих до нього матеріалах відсутні дані про те, які саме ознаки наркотичного сп`яніння було виявлено у водія ОСОБА_1 згідно п. 4 Розділу І Інструкції, при цьому в акті медичного огляду № 15 від 21 березня 2022 року, у п. п. 10,12,14 зазначено, що поведінка обстежуваної особи адекватна, мовна здатність не порушена, рухова сфера жива. Із наведеного вбачається, що в матеріалах справи відсутні дані, які б поза розумнім сумнівом вказували на наявність в ОСОБА_1 об`єктивних ознак наркотичного сп`яніння, які б підтверджували правомірності вимоги пройти медичний огляд в установленому законом порядку.

Крім того, згідно п. п. 7, 9 Розділу ІІІ Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове; використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Пунктом 10 Розділу ІІІ Інструкції встановлено, що зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 і не спростовується матеріалами справи, при отриманні від нього біологічних зразків було послідовно використано дві неспеціалізованих ємності, одна з них пластикова ємність, інша - скляний флакон з-під ліків, при цьому відсутні об`єктивні відомості про їх попередній вміст, який міг вплинути на результати дослідження поміщеної до них сечі ОСОБА_1 , та їх очищення і стерилізацію перед використанням, а отже результати проведеного дослідження не є безсумнівними.

Перевірка вказаних результатів шляхом повторного дослідження зразків також є неможливою з огляду на те, що, які підтверджує показаннями в суді першої інстанції лікаря ОСОБА_2 , яка фактично здійснювала огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння у медичному закладі, всупереч вимогам п. 10 Розділу ІІІ Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження було відібрано лише в одну ємність.

З наведеного вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено з порушенням вимог Інструкції, у зв`язку з чим акт огляду не можна вважати допустимим доказом. Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що в порушення вимог ст. 266 КУпАП в матеріалах справи відсутній відеозапис з бодікамер співробітників поліції та/або показання свідків, які залучались для складання протоколу про адміністративне правопорушення, через що у суду відсутні інші об`єктивні дані для встановлення істини по справі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, оскільки відповідно до змісту ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За таких обставин постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця