ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 621/4229/21

Провадження 3/621/39/22

04 липня 2022 року м. Зміїв Харківської області

Суддя Зміївського районного суду Харківської області В.Філіп`єва,

за участю секретаря судового засідання А.Лацько;

учасники справи:

прокурор І.Юр`єв;

особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (не з`явився)

розглянувши матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Харків, РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Комінтернівським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 28.04.2009 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , є депутатом VIII скликання Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, до адміністративної відповідальності не притягався,

за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

31 грудня 2021 року до Зміївського районного суду Харківської області з Управління стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 172-6 КУпАП.

Рух справи:

04 січня 2022 року, згідно контрольного журналу судових справ, вказані матеріали передані до розгляду судді В.Філіп`євій.

На виконання вимог ч.1 ст.277 КУпАП, справа призначена до розгляду на 17.01.2022 року з викликом в судове засідання особи, що притягається до адміністративної відповідальності та прокурора.

17.01.2022 року розгляд справи відкладено за клопотанням ОСОБА_2 в зв`язку з необхідністю залучення адвоката для надання правової допомоги.

07.02.2022 року розгляд справи відкладено за заявою захисника адвоката Маркевича С.В. в зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні в м.Харків. Розгляд справи призначено на 02.03.2022 року.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому був неодноразово продовжений, в останнє - до 23 серпня 2022 року

Згідно положень статей 12-2, 20, 26 Закону України № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону. В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.

Правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

02.03.2022 року особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 до суду не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся судом належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції, зв`язок відсутній через проведення активних бойових дій на території міста Харкова та Чугуївського району Харківської області, що знаходиться в межах територіальності Зміївського районного суду Харківської області.

За змістом положень ч.2 статті 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 172-6 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

В зв`язку з особливими умовами роботи судів в умовах воєнного стану, введених згідно рекомендацій Ради суддів України від 02.03.2022 року, керуючись реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні, розгляд даного адміністративного матеріалу відкладався до 13.05.2022, 03.06.2022 та 04.07.2022 року в зв`язку з необхідністю забезпечення участі в судовому засіданні особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор І.Юр`єв просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 статті 172-6 КУпАП з підстав, викладених в протоколі, та надав власний висновок щодо наявності в діях особи складу зазначеного адміністративного правопорушення. Просив призначити штраф в сумі 850,00 гривень.

ОСОБА_3 в призначене судове засідання не з`явився, і в суду відсутні відомості щодо належного повідомлення особи про дату, час і місце судового розгляду через обмеження роботи системи «Електронний суд» та підприємств поштового зв`язку в зв`язку з проведенням активних бойових дій на території міста Харкова та Харківської області, а відтак відсутні підстави вважати, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ухиляється від явки в судове засідання.

Разом з тим суд враховує, що відповідно до роз`яснень Верховного Суду, в період воєнного стану суд розглядає справи протягом розумного строку, враховуючи особливості кожної справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Відповідно до принципу диспозитивності, на якій неодноразово наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішення, особи, які беруть участь у справі, мають можливість вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд. Вказаний принцип надає кожному учаснику процесу можливість самостійно розпоряджатися наданими йому законом процесуальними правами, в тому числі і правом брати участь в судових засіданнях.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Виходячи з викладеного, окрім обов`язку суду повідомляти учасників про дату, час і місце судового розгляду, особа також має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи, що ОСОБА_4 відомо про розгляд в суді адміністративного матеріалу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП, вжиття судом наявних заходів про повідомлення учасників справи про дату, час і місце судового розгляду, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Обставини, встановлені судом під час розгляду справи, та норми права, що підлягають застосуванню:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією № 703 від 16.12.2021 року, складеного старшим уповноваженим Управління стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Димитрієвим О.А., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи депутатом Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області VIII скликання, згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 року (зі змінами) є суб`єктом декларування, та який, в порушення вимог ч.1 статті 45 цього Закону, несвоєчасно подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, а саме подав 08.06.2021 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за що передбачена відповідальність за ч.1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративну відповідальність.

В обґрунтування притягнення ОСОБА_2 до відповідальності, уповноважена особа зазначила, що 08.12.2020 року ОСОБА_1 набув депутатських повноважень та зобов`язаний був подати щорічну декларацію за 2020 рік до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним, тобто до 01.04.2021 року. Натомість, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав декларацію 08.06.2021 року о 14:19 годині.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення є місце виконання функцій депутата, тобто місто Зміїв Харківської області, а отже, справа підсудна Зміївському районному суду Харківської області.

Склад вчиненого правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 є триваючим, початком якого є момент невиконання особою свого обов`язку, а припиненням виконання особою свого обов`язку.

Отже, на думку уповноваженої особи, датою вчинення адміністративного правопорушення, є дата несвоєчасного подання декларації, а саме 08.06.2021 року, а початком обчислення строку виявлення правопорушення момент встановлення в діях особи складу адміністративного правопорушення, тобто дата складення протоколу про адміністративне правопорушення, а саме 16.12.2021 року (а.с.1-7)

До протоколу про адміністративне правопорушення в якості доказів додано:

-Витяг з Положення про Управління стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, що підтверджують повноваження уповноваженого підрозділу на складання матеріалів про правопорушення, пов`язані з корупцією (а.с.8);

-Довідка від 16.12.2021 року про те, що ОСОБА_1 за відомостями Інформаційного порталу Національної поліції станом на 16.12.2021 року до адміністративної відповідальності не притягався (а.с.9);

-Довідки, складені уповноваженою особою щодо роз`яснень Національного агентства з питань запобігання корупції про застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» (а.с.10-13);

-Копія повідомлення керівника Чугуївської окружної прокуратури від 11.06.2021 року, отриманого Управлінням стратегічних розслідувань 17.06.2021 року, про те, що за результатами проведеного моніторингу Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування було виявлено депутатів селищної ради, в тому числі ОСОБА_1 , які несвоєчасно подали щорічну електронну декларацію за 2019-2020 роки. (а.с.14-15)

-Запит Управління стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України до Голови Зміївської міської ради Харківської області від 01.07.2021 року про надання відомостей стосовно депутатів, в тому числі ОСОБА_1 , які мають використовуватися при здійсненні заходів щодо виявлення, припинення та розслідування корупційних правопорушень (а.с.16-18)

-Відповідь Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області на вище зазначений запит з запитуваними документами , отримана Управлінням стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України 09.08.2021 року (а.с.19-26)

-Копія щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, подана ОСОБА_1 08.06.2021 року, о 14:19 годині. (а.с.27-44)

-Пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , згідно яких останній зазначив, що дійсно 18.12.2020 року обраний депутатом Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області. На виконання обов`язку, покладеного Законом України «Про запобігання корупції» 18 березня 2021 року ним було подано електронну декларацію за 2020 рік, але, як з`ясувалося в червні 2021 року, помилково це була декларація кандидата на посаду, а не щорічна декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Умислу на порушення законодавства в сфері запобігання корупції він не мав, і, як тільки довідався про помилку, одразу ж переподав щорічну декларацію 08.06.2021 року. Відомості, що містяться в обох деклараціях є ідентичними і достовірними, а отже вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП (а.с.45-46).

До пояснень особи надана копія Декларації, поданої ОСОБА_1 18.03.2021 року.

Дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя зазначає наступне:

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до Положення про Управління стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, затвердженого наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України № 17 від 06.11.2019 року, Управління є структурним підрозділом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України та згідно із законодавством України здійснює оперативно-розшукову діяльність.

Відповідно до п. 22-24 вказаного Положення, Управління на території обслуговування відповідно до покладених на нього завдань, серед іншого, здійснює моніторинг та аналіз стану дотримання антикорупційного законодавства особами, на яких поширюється дія статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», збирання доказів про вчинення корупційних правопорушень та правопорушень, пов`язаних з корупцією; здійснює складання в межах компетенції протоколів про правопорушення, пов`язані з корупцією, та направлення їх до суду в установленому законодавством порядку. (а.с.9, 65)

Отже, протоколи про адміністративне правопорушення № 703 від 16.12.2021 року складений уповноваженою на те посадовою особою, визначеною статтею 255 КУпАП.

Частиною першою статті 172-6 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування

Відповідно до п. 1 примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктами декларування у цій статті є особи, які зазначені у п. 1 п. п. "а" та "в" п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", які відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За приписами ч. 1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції", особи, зазначені у п. 1 п. п. "а" і "в" п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до п. п. "б" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", суб`єктами на яких поширюється дія цього Закону є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Приписами Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" передбачено, що повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією і закінчуються в день відкриття першої сесії цієї ради нового скликання, крім передбачених законом випадків дострокового припинення повноважень місцевої ради або ради, до складу якої його обрано.

Отже, ОСОБА_1 , будучи обраним на місцевих виборах 25 жовтня 2020 року депутатом Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, є суб`єктом декларування відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», а отже є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 172-6 КУпАП.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за ч.1 статті 172-6 КУпАП виключається.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Отже діяння, передбачені ст. 172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно,

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 в межах строку, встановленого Законом на подання щорічної декларації, а саме 18.03.2021 року, було подано на сайт НАЗК декларацію за минулий 2020 рік, однак як кандидата на посаду, а не як особи, уповноваженої на виконання функцій держави чи місцевого самоврядування, що є явно технічною помилкою, та на думку суду свідчить про відсутність у особи наміру уникнути фінансового моніторингу та наявність поважних причин несвоєчасності подання декларації.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Враховуючи позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до яких наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин» і такі факти мають бути досить переконливими, щоб суд на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення правопорушення та враховуючи, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» і таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п. 53 рішення Суду від 20.09.2012 у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд зазначає про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.1 п.1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245-247, 251-252, 268, 278-280, 284, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Зміївський районний суд Харківської області до Харківського апеляційного суду, повноваження якого розпорядженням Голови Верховного Суду передано до Полтавського апеляційного суду, протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги

Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Текст постанови складено 04.07.2022

Суддя В. Філіп`єва