Справа № 204/3724/22
Провадження № 3/204/1857/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2022 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Приваліхіна А.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає у кв. АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

09 червня 2022 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла справа про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 червня 2022 року справу передано у моє провадження.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 091001 від 23 травня 2022 року зазначено, що 23 травня 2022 року о 02 годині 23 хвилини на вул. Платова, 22 у м. Дніпрі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Субару, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вказаному правопорушенні не визнав. Пояснив, що 23 травня 2022 року о 02 годині 23 хвилин він перебував у буд. 22 по вул. Платова у м. Дніпрі, де відпочивав з товаришами, вживав алкогольні напої, машина була припаркована без порушень правил дорожнього руху за двором, навпроти воріт будинку. Раптово, посеред ночі, на подвір`я вказаного будинку прийшли працівники поліції, які наказали йому вийти з будинку та надати документи на машину, що він і зробив. На його намагання з`ясувати причини такої вимоги та взагалі такої ганебної поведінки працівників правоохоронних органів, йому було відмовлено, натомість наполегливо «по доброму» запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. На його зауваження щодо відсутності підстав для такого огляду, оскільки він не керував транспортним засобом, навіть не перебував у ньому, а був у будинку, працівники поліції не відреагували, а зухвало проігнорували. Вказав, що жодних підстав сідати йому за кермо у нетверезому стані в нього не було, більш того, навіть якби і були, то разом з ним був тверезий водій, який був присутнім під час вказаних дій працівників поліції. Наголошував на тому, що від проходження огляду він не відмовлявся.

Дослідивши матеріали справи, доходжу висновку про закриття провадження по справі за наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Нормами ст. ст. 245, 280 КУпАП визначено, що під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, що уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, перелік яких визначено у ст. 255 КпАП України.

Статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння або відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на зазначений стан.

Приписами ч. ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зрушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Однак матеріали справи доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 не містять, оскільки відеозаписи з бодікамер, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, розпочинаються з того, як поліцейські, стоячи біля вхідних дверей будинку вимагають останнього вийти з нього та надати їм документи на його транспортний засіб.

Також з вказаного відеозапису вбачається те, що після того, як ОСОБА_1 вийшов на подвір`я будинку, він намагався з`ясувати причини такої вимоги поліцейських, однак останніми вказане було проігноровано, жодних прав йому не роз`яснено.

Більш того, з вказаного відеозапису вбачається, що працівники поліції чинили психологічний тиск на ОСОБА_1 , зокрема, погрожували застосувати до нього засоби примусу та спецзасоби кайданки, якщо він не вийде, спочатку з будинку, а потім за двір будинку.

Крім того, з вказаного відеозапису вбачається, що пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було запропоновано працівниками поліції в ультимативній формі.

Так, на відеозаписі (12 хвилина 12 секунда та далі) зафіксовано, як працівник поліції зазначає ОСОБА_1 про те, що його транспортний засіб припаркований з порушенням ПДР, зокрема, він перешкоджає руху іншим транспортним засобам, а тому він (транспортний засіб) повинен бути евакуйований на штрафмайданчик, а сам ОСОБА_1 доставлений до відділку поліції для з`ясування обставин, натомість працівники поліції можуть «піти йому на зустріч» та не вчиняти вказаних дій, в обмін на те, що він «по доброму» пройде огляд на стан сп`яніння з усіма наслідками. Далі на записі зафіксовано, як працівник поліції зазначає ОСОБА_1 про те, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а отже він порушує громадський порядок, тому його може бути доставлено до відділку поліції, але вони (працівники поліції) можуть цього не робити, якщо він «продується». На зауваження ОСОБА_1 щодо надання йому працівниками поліції пояснень підстав такого огляду, останніми замість надання йому обґрунтованих відповідей було проведено його особистий огляд та огляд транспортного його транспортного засобу (12 хвилина 30 секунд й далі).

Разом з цим, суд зазначає про те, що відповідно до даних рапорту старшого інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 3 УПП у Дніпропетровській області ДПП Куксова С. від 23 травня 2022 року «автомобіль запаркований без порушень ПДР», що вказує на упереджене ставлення працівників поліції до ОСОБА_1 та вказує на намір останніх скласти протокол за будь-яких умов.

Приписами ч. ч. 2-4 ст. 266 КУпАП визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Згідно з вимогами п. п. 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року (далі за текстом Порядок), огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках у своїй постанові від 15 листопада 2018 року у справі № 524/5536/17 зазначив про те, що відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 091001 від 23 травня 2022 року містить відомості про долучення до нього відео з бодікамер НОМЕР_2 та 470690.

При цьому, працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 091001 від 23 травня 2022 року додано диск з одним відео файлом, який має записи однакових фрагментів у повторі, що свідчить про його монтування, а відтак, суд доходить висновку, що цей доказ є неналежним та недупустимим, а тому судом не береться до уваги.

Крім того, у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що свідком події є, зокрема «відео бодікам 470024; 470690».

Приписами ч. 1 ст. 272 КУпАП визначено, що свідок особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, які підлягають установленню по справі про адміністративні правопорушення.

Відеофіксація це дія, вчинена з метою реєстрації тих чи інших фактичних обставин чи подій, шляхом фіксування технічними засобами, які призначені для зберігання, відтворення відеоінформації (комплекси відео обладнання, цифрові відеокамери, зокрема, портативні відео камери).

Тобто, свідком будь-якого правопорушення, дії чи бездіяльності може бути виключно фізична особа, а не технічний засіб, фіксації тієї чи іншої події, а відтак посилання на нього у протоколі про адміністративне правопорушення, як свідка, у розумінні ст. 272 КУпАП є безпідставним та таким, що не ґрунтується на вимогах закону.

Приписами п. 6 розділу 1 вищевказаної Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до вимог п. 3 розділу 2 даної Інструкції, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Згідно з вимогами п. 4 розділу 2 цієї Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Приписами п. 5 розділу 2 цієї Інструкції визначено, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Пунктом 10 розділу 2 вказаної Інструкції встановлено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейськими, зазначаються в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейськими, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З відеозапису з бодікамер поліцейських вбачається, що останніми не було роз`яснено ОСОБА_1 його прав та порядку проходження огляду на стан сп`яніння, а також моменту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Натомість на відеозаписі зафіксовано (16 хвилина 49 секунда та далі), як ОСОБА_1 повідомляє поліцейському про те, що останній не вірно його розуміє, оскільки він не відмовляється від проходження огляду, а натомість вимагає надання йому пояснення підстав проведення такого.

Тобто відеозапис, не відображає відомостей про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а лише фіксує послідовність дій поліцейських щодо його оформлення.

Разом з цим, Верховний Суд у своїй постанові від 08 лютого 2018 року у справі 760/3696/16-а вказав на те, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови.

Приписами ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Також, зазначено, що при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 091001 від 23 травня 2022 року, у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» зазначено: «я не їхав за кермом».

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені норми законодавства та правові позиції закріплюють те, що особа не вважається винною доти, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Вимогами ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, що уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, перелік яких визначено у ст. 255 КУпАП України.

Однак, об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив дане правопорушення, матеріали справи не містять, а доданий рапорт інспектора УПП в Дніпропетровській області Куксова С. спростовує викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини, натомість підтверджує надані ОСОБА_1 покази.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу органу правосуддя, як незалежного арбітра, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia", рішення від 30.05.2013 року, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 року) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає те, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Згідно із приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Сукупність вказаних обставин свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дані, що викладено в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені в повній мірі належними і допустимими доказами, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд позбавлений можливості за відсутності належних, об`єктивних та допустимих доказів, всебічно, повно та об`єктивно дослідити обставини справи, встановити винність чи невинність особи у вчинені адміністративного правопорушення, у зв`язку із чим, відповідно до положень ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 247, 266, 268, 283-285, 287, 289 КУпАП, -

У Х В А Л И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, протягом 10 днів зо дня винесення постанови.

Суддя А.І. Приваліхіна