Справа № 366/554/22
Провадження №3/366/528/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 року смт. Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від відділення поліції №1 Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И Л А:

07.06.2022 року до Іванківського районного суду Київської області надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 758489 від 01.06.2022 року:

08.04.2022 року, близько 12 год., в приміщенні Іванківської селищної ради, ОСОБА_1 вчинила дрібне хуліганство, а саме ображала нецензурною лайкою ОСОБА_2 , чим принизила її людську гідність та громадську мораль,, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 08.04.2022 року вона дійсно перебувала в приміщенні Іванківської селищної ради. Цього ж дня до смт. Іванків привезли гуманітарну допомогу, яку вона та інші небайдужі жителі смт. Іванків розвантажували. Органи місцевого самоврядування в цьому участі не брали та не хотіли брати, що викликало обурення у місцевих жителів, які після розвантаження гуманітарної допомоги пішли до кабінету ОСОБА_2 , яка знаходилась на місці та мала ознаки алкогольного сп`яніння. Також ОСОБА_1 пояснила, що дійсно вона та інші громадяни, які прийшли до кабінету ОСОБА_2 грубо розмовляли з нею, однак чи лунали при цьому нецензурні слова вона точно не пояснила. Згодом до приміщення Іванківської селищної ради прибули працівники поліції, які були присутні при конфлікті.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя приходить до наступних висновків.

Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як зазначено у ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення у справі.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ст.32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

У рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 року (заява №36673/04) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Виходячи з практики застосування Європейським судом Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Згідно приписів ст. 173 КУпАП дрібним хуліганством є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з цим, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, він був складений із значним запізненням, оскільки подія мала місце 08.04.2022 року, а протокол складено 01.06.2022 року.

Як пояснила ОСОБА_1 , 08.04.2022 року, коли відбувались події, які відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, до приміщення Іванківської селищної ради прибули поліцейські, які по суті були свідками події. Разом з цим, до матеріалів справи не було долучено жодного документу, який би свідчив про неможливість складання протоколу про адміністративне правопорушення в день його вчинення, тим більше що поліцейські знаходились на місці події, а тому, в цьому випадку уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення не було дотримано вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, а саме складено протокол про адміністративне правопорушення із значним запізненням.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, місцем його вчинення було приміщення Іванківської селищної ради, однак точної адреси цього приміщення не зазначено. Це в свою чергу не відповідає критеріям ч. 1 ст. 256 КУпАП при складанні уповноваженими особами протоколів про адміністративне правопорушення.

Разом з цим, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення докази, зокрема копія заяви від 05.04.2022 року та пояснення ОСОБА_2 є неналежними доказами у справі з точки зору ст. 251 КУпАП, виходячи з наступного.

Копія заяви від 05.04.2022 року взагалі не містить інформації щодо заявника та точного місця вчинення адміністративного правопорушення. Крім іншого, заява датована 05.04.2022 року, відображені в ній відомості також стосуються 05.04.2022 року, однак у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено дату його вчинення як 08.04.2022 року.

Пояснення ОСОБА_2 від 05.04.2022 року також містить відомості про подію, яка мала місце 05.04.2022 року, а не 08.04.2022 року, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім цього, зазначене пояснення не містить будь-яких підписів ОСОБА_2 , в ньому є лише підписи поліцейського.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено письмове пояснення ОСОБА_1 від 01.06.2022 року, яке в більшій мірі відповідає змісту наданих нею пояснень у судовому засіданні. Зокрема, в пояснення зазначено, що вона не стримувала свої емоції та ображала ОСОБА_2 нецензурними словами.

Зі змісту цього пояснення можна зробити висновок, що ОСОБА_1 фактично вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала, однак суддя не бере до уваги цю обставину, оскільки визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності (Правова позиція ВСУ, наведена у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 537/2088/17).

Інші належні та допустимі докази, які б у своїй сукупності були достатніми та свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява N 926/08), а також на встановлені суддею обставини цієї справи, суддя приходить до висновку, що направлені до суду матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП та їх аргументація є сумнівними. Наявність цих сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Крім цього суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, що є недопустимим.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищезазначене, суддя приходить дол. висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 19,62 Конституції України, ст.ст. 7, 173, 245, 247, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області.

Суддя Н.П. Слободян