ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/255/22 Справа № 691/1067/21 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Подорога Л. В. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2022 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Городищенського районного суду Черкаської області від 26 травня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП , -

в с т а н о в и в:

Постановою Городищенського районного суду Черкаської області від 26.05.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , 24.10.2021 о 22 год. 20 хв., керував автомобілем ВАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_1 по вул.Миру у м.Городище, у стані алкогольного сп`яніння. В своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що він 24.10.2021 о 22 год. 20 хв., керував автомобілем ВАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_1 , та на перехресті вул.Героїв Чорнобиля і вул.Миру у м.Городище, здійснив зіткнення з іншим автомобілем. По приїзду працівників поліції, останні запропонували йому пройти медичне освідування на стан сп`яніння, на що він погодився. Прилад «Драгер» показав 1,8 проміле. Після чого йому запропонували проїхати до місцевої лікарні, щоб пройти медичне освідчення на стан алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9. а) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її такою, що прийнята з порушенням матеріального та процесуального права ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Городищенського районного суду Черкаської області від 26.05.2022 та прийняти нове рішення, яким визнати ОСОБА_1 не винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційні вимоги мотивував тим, що місцевий суд розглядаючи матеріали щодо нього позбавив його права на захист, оскільки його заява від 05.11.2021 адресована суду про ознайомлення з матеріалами справи не була виконана, він не був повідомлений належним чином про поновлення провадження у справі, і справу суд розглянув справу без його участі.

Зазначив, що він дійсно 24.10.2021 о 22 год. 20 хв. знаходився в автомобілі ВАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_1 , і по вул.Миру у м.Городище, потрапив в ДТП, але при цьому він не перебував за кермом вказаного автомобіля, а за кермом перебувала інша особа. Зауважує, що він не є винним у ДТП, що сталася і відносно нього протоколу про адмінправопорушенн за ст.124 КУпАП не складалося. Зазначає, що жодних доказів того, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння посадовими особами поліції не надано, а обвинувачення ґрунтується лише на словах свідків, які являються зацікавленими особами, так як є кровними родичами винуватця ДТП при цьому зауважує, що до матеріалів справи не було долучено диск із відеофіксацією із нагрудних відеокамер працівників поліції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно положень ст.280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події.

У відповідності до вимог п.2.9. а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особам в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення, яким зафіксовані обставини вчинення адмінправопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 24.10.2021 о 22 год. 20 хв., керував автомобілем ВАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Миру у м.Городище, у стані алкогольного сп`яніння; даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 24.10.2021 № 27, яким установлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння; письмовими поясненнями ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер» і результат склав 1,8 проміле алкоголю. Також останній погодився пройти огляд на стан сп`яніння у лікарні, де результат алкоголю у крові становив 1,33 проміле.

Згідно сукупності досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою, судом вірно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

З вказаних підстав не заслуговують на увагу твердження апелянта про порушення судом матеріального та процесуального права при розгляді справи, та порушення його права на захист, оскільки до винесення постанови надати до суду свої пояснення або інші документи, які на його думку підтверджують невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вище викладене, приходжу до висновку, що судом першої інстанції вжито всіх заходів для повного та всебічного розгляду справи та унеможливлення порушення процесуальних прав ОСОБА_1 , а також здійснено всі дії для розгляду справи в строки, передбачені ст.38 КУпАП та притягнення особи правопорушника до відповідальності.

Вимогами ч.2-6 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Вказані вимоги також закріплені Розділом ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено, як з дотриманням вимог ст.266 КУпАП, так і зазначеної інструкції.

Як вбачається з матеріалів справи автомобіль ВАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 рухався по вул.Миру у м.Городище, потрапив у ДТП. По приїзду працівників поліції, за допомогою приладу «Драгер» ними було встановлено, що ОСОБА_1 на момент керування вказаним автомобілем перебував в стані алкогольного сп`яніння, і результат становив 1,8 проміле. В подальшому працівниками поліції ОСОБА_1 був направлений для проходження освідування до медичної установи КНП «Городищенське МО», і відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.10.2021 №27 ОСОБА_4 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с.5).

Разом з тим вина ОСОБА_1 у вчиненні адмиіністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, беззаперечно підтверджується його особистими поясненнями, які він надав працівникам поліції, та зазначив, що 24.10.2021 близько 22 год. 20 хв. він дійсно керував своїм автомобілем ВАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Миру у м.Городище та проїжджаючи перехрестя доріг вул.Миру та Героїв Чорнобиля із другорядної дороги виїхав автомобіль ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2 , який мав надати перевагу в русі, але у свою чергу водій зазначеного авто не зробив цього та здійснив зіткнення із правою частиною його автомобіля. По приїзду працівників поліції, йому було запропоновано пройти тест на алкоголь на приладі «Драгер» результат якого був 1.8 проміле, в подальшому на пропозицію працівників поліції він відвідав медичний заклад та добровільно пройшов медосвідування, результат тесту показав 1.3 проміле. При цьому ОСОБА_1 зазначив, що він не відмовляється від того, що керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, оскільки сідавши за кермо він випив близько 100 грам горілки. Свої пояснення ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом (а.с.4).

Що стосується доводів апелянта про те, що суд розглянув справу у його відсутність, не врахував наявність його заяви про ознайомлення з матеріалами справи, та те що він не був повідомлений належним чином про поновлення провадження у справі, і справу суд розглянув без його участі, то апеляційний суд відхиляє ці доводи апеляційної скарги, тому що ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та про його направлення для розгляду до суду. Крім цього, суд першої інстанції повідомляв про розгляд справи, дату та час судових засідань, однак, останній направляв до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Особа, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадження у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Підстав вважати, що суд першої інстанції упереджено виніс рішення, оскільки розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 немає.

У рішенні по справі «О?Галлоран та Франціс проти Сполученого Королвства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відтак, доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

З урахуванням всіх обставин справи, в тому числі і тих, на які посилається апелянт ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, підстав для скасування постанови судді місцевого суду і закриття провадження по справі щодо правопорушника за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає.

Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника є розмірним до вчиненого і справедливим.

Враховуючи обставини справи, вважаю, що постанова судді Городищенського районного суду Черкаської області від 26.05.2022 відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Городищенського районного суду Черкаської області від 26 травня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба