Провадження № 3/679/290/2022
Справа № 679/471/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2022 року м.Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Стасюк Р.М. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділу поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , направлену за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

02.05.2022 року о 00 годині 15 хвилин, в м.Нетішин по вул.Михайлова,2 ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21122» державний номерний знак « НОМЕР_1 », в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в медичному закладі КП НМР «СМСЧ м.Нетішин», висновок №54 від 02.05.2022 року результат огляду становить 2,33 проміле та 2,51 проміле. Своїми протиправними діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 було роз`яснено права передбачені ст.268 КпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, вказав, що з протоколом не згідний. Пояснив наступне, що він 02.05.2022 року вирішував свої справи. Близько 23 години він припаркувався та пішов додому, через деякий час до нього зайшов ОСОБА_2 , вони пили пиво та спілкувався з приводу проблем його автомобіля. Крім того, ОСОБА_3 домовився з ОСОБА_4 про зустріч на наступний день, щоб оглянути належний йому транспортний засіб. Близько 23 години 50 хвилин вони попрощалися, та ОСОБА_1 вийшов провести ОСОБА_5 . Вийшовши на вулицю ОСОБА_1 сів у авто та завів його, подальший рух транспортного засобу не здійснював, однак кілька раз «газував». Після чого, до нього підійшли хлопці з ТрО та викликали поліцію. ОСОБА_1 зазначив, що він автомобілем в стані алкогольного сп`яніння не керував. Керував автомобілем за 1 годину 30 хвилин до вживання пива. На проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння в медичному закладі погодився без заперечень.

Захисник правопорушника адвокат Чернов В.В. в судовому засіданні пояснив, що працівник поліції взагалі безпідставно склали протокол на його підзахисного, оскільки останній не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Крім того, заявив клопотання про виклик свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_2 в судове засідання.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що 02.05.2022 року він був на чергуванні, так як є учасником сил ТрО. Ввечері йому зателефонував черговий ОСОБА_6 та повідомив, що поблизу їх місця розташування, водій авто «ВАЗ 21122» неадекватно ним керує. Вийшовши на вулицю, він побачив, що водій автомобіля «ВАЗ 21122» ОСОБА_1 здавав заднім ходом, внаслідок чого, заїхав на трансформаторну будку. Після чого, заднім ходом їхав на місце паркування. Коли ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підійшли до вказаного автомобіля, то запитали водія ОСОБА_1 , чи він вживав алкоголь, на що у відповідь він дихнув. Вони викликали працівників поліції. ОСОБА_1 побачивши, що їде авто працівників поліції, намагався втекти, однак він його наздогнав. Після чого, ОСОБА_1 був переданий працівникам поліції.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що 02.05.2022 року він був на чергуванні в період з 00 годин до 02 годин, так як був учасником ТрО «1 сотня». Приблизно о 00 годин 05 хвилин до воріт території розташування штабу ТрО під`їхав автомобіль «ВАЗ 21122» і почала газувати, і так було декілька раз. Після чого, ОСОБА_1 розвернувся та прикаркував авто. Побачивши, що водій авто веде себе підозріло, він повідомив начальника варти. Після чого, разом з ОСОБА_7 підійшли до вище вказаного автомобіля. Підійшовши, побачили, що водій ОСОБА_8 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, викликали працівників поліції.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що 02.05.2022 року, близько 23 години він зайшов до ОСОБА_9 , і вони вживали алкоголь. Від ОСОБА_10 , він пішов додому близько 23 години 50 хвилин. ОСОБА_2 бачив, що ОСОБА_1 пішов до автомобіля, однак не бачив, що останній керував авто. ОСОБА_1 в розмові з ним повідомив, що авто несправне, просив про допомогу у ремонті, однак він відмовив. Свідок повідомив, що живе у будинку поруч з будинком ОСОБА_11 , по дорозі додому він чув звук автомобіля, однак руху не бачив.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що 02.05.2022 року було складено протокол відносно ОСОБА_1 за вчинення останнім правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Процесуальна форма та зміст протоколу відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до вимог ст.1 КУпАП, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств,установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Адміністративним правопорушенням згідно ч.1 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Об`єктивно вина ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу серії ААД №302644 від 02.005.2022 року; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №54 від 02.05.2022 року, згідно якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння; акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 02.05.2022 року, письмовими поясненнями ОСОБА_7 , ОСОБА_6 від 02.05.2022 року; розпискою про роз`яснення прав передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП; актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 02.05.2022 року; відеозаписом з нагрудних камер працівника поліції на якому зафіксовано факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був затриманий учасника ТрО, сам ОСОБА_1 не заперечує керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Також, було зафіксовано подряпина на транспортному засобі марки «ВАЗ 21122» державний номерний знак « НОМЕР_1 », що підтверджується показами свідка ОСОБА_7 .

ОСОБА_1 був проведений медичний огляд в медичному закладі КНП НМР «СМСЧ м.Нетішин», що підтверджується дослідженими у судовому засіданні відеоматеріалами та висновком №54 від 02.05.2022 року, згідно якого вбачається, що на момент огляду ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння 2,33 проміле.

Зазначений вищевказаний відеозапис визнається судом належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами пункту першого частини першої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення.

Ставити під сумнів дані докази у суду немає підстав, оскільки вони отримані у відповідності до вимог закону.

Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 та його захисника Чернова В.В., що працівники поліції мають упереджене ставлення до правопорушника.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Своїми діями, які виразились у керуванні транспортним засобом особою - водієм в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, ознаки якого передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується матеріалами відеофіксації правопорушення.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП України у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до статті 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про те покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України "Про міжнародні договори" від 22.12.1993, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. "Справедливий баланс" має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний надмірний тягар» (рішення у справі від 02.11.2004 «Трегубенко проти України»).

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання та звільнення від нього тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

У КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом. Проте діючий Кримінальний кодекс України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. При розгляді даних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності слід застосувати аналогію права.

Беручи до уваги наведене, з урахуванням особи винного суддя, вмотивувавши своє рішення, може призначити основне стягнення, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вказаному правопорушенню знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, відеоматеріалами до протоколу.

При прийнятті рішення суддя враховує указані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 обставини та надані ним письмові докази.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи особу правопорушника ОСОБА_1 , умови та характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням Правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 статті 130 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Суд вважає, що такий вид стягнення буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети адміністративного стягнення.

Накладення даного виду стягнення є необхідною мірою відповідальності, а також буде достатнім засобом для запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Згідно із ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 496 гривень 20 коп.

Керуючись ст. ч.1 ст.130, ст.ст.33, 34, 283-285, 287-289 КУпАП, ст.4 ЗУ «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 гривень 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Р.М. Стасюк