Справа № 135/286/22
Провадження № 3/135/160/22
ПОСТАНОВА

іменем України

12.07.2022 м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Корнієнко О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №3 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ААБ №321244 складеного 04.04.2022, зазначено, що 03.04.2022 о 22 год. 10 хв. в м. Ладижин по вул. Процишина, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault Clio», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, розширені зіниці). Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився, а саме: не надав біологічне середовище - сечу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, повідомив, що він адміністративне правопорушення не вчиняв. Зазначив, що його зупинив патруль по вул. Ентузіастів біля будинку № 44, а не так як вказано в протоколі по вул. Процишина. Запропонували йому поїхати до заправки ОККО, куди він поїхав з поліцейськими. Туди під?їхав інспектор Глушко, який сів за кермо його автомобіля і вони поїхали в відділ поліції. Там він сходив в туалет. Потім йому сказали їхати на експертизу в лікарню. В лікарні він вже не зміг одразу здати сечу для аналізу, оскільки не хотів в туалет. Просив трохи зачекати, щоб здати аналіз. Однак, працівники поліції не хотіли чекати і вдруге поїхали з ним в відділ поліції, де склали протокол. Альтернативний спосіб здачі аналізу йому не пропонували, а він не відмовлявся від здачі сечі, а фізично не міг в той час здати її, оскільки не міг сходити в туалет, а чекати поліцейські не захотіли.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бодачевський Р.В. в судовому засіданні повідомив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому дана справа підлягає закриттю. Оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп?яніння, приїхав з працівниками поліції в лікарню, однак фізично не зміг здати аналіз сечі, хоча і просив трохи зачекати.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона є лікарем-наркологом. Вказала, що в лікарню приїхали працівники поліції із ОСОБА_1 , який поводився адекватно, вів себе спокійно. Казав, що не може сходити в туалет.Казав, що зараз не хоче, може пізніше трохи, казав, що сходив в туалет. Трохи зачекали, але він не здав аналіз. Тест на наявність в організмі наркотиків в Ладижинській міській лікарні можуть проводити лише на підставі аналізу сечі. Явних зовнішніх ознак перебування особи в стані наркотичного сп?яніння не було виявлено.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, показання свідка, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з таких підстав.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто відповідальність за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, настає не при будь-якій відмові особи від проходження огляду на стан сп?яніння, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп?яніння, і лише відповідно до встановленого порядку такого огляду.

Згідно положень ч. 1, 2, 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Порядок проведення огляду водія на предмет встановлення факту сп`яніння передбачений ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі по тексту - Інструкція).

Відповідно до пунктів 2, 4 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. При цьому ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже здійснюючи фіксацію вчиненого правопорушення, з метою забезпечення повноти та об`єктивності провадження у справі про адміністративне правопорушення, поліцейський повинен не лише формально зазначити ці ознаки у протоколі про адміністративне правопорушення, але і надати докази, які підтверджують наявність цих ознак, зокрема, вказати на наявність цих ознак свідкам та відібрати у них пояснення з цього приводу, або зафіксувати їх за допомогою відеозапису тощо.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Пунктом 12 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Вказаними нормами КУпАП та Інструкції передбачено, що оглядові підлягають не всі особи, а лише ті щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Направлення на огляд в закладі охорони здоров`я не може бути свавільним, а повинно базуватися на встановленні працівником поліції і фіксації ним ознак сп`яніння.

Пунктами 12, 13 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння (різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, розширені зіниці). Такі ж ознаки зазначені поліцейським і в направленні на огляд на стан сп?яніння.

Разом з тим, викладені в протоколі обставини є суперечливими, оскільки в судовому засіданні лікар нарколог показала, що явних ознак наркотичного сп?яніння в ОСОБА_1 нею не було виявлено.

При цьому суд враховує, що не виявлення зовнішніх ознак наркотичного сп?яніння було здійснено не сторонньою особою, чи свідком, а саме спеціалістом наркологом.

В судове засідання для дачі пояснень неодноразово викликався в якості свідка поліцейський СРПП ВП №3 Гайсинського РУП ОСОБА_3 , однак жодного разу він не з`явився.

В поясненнях у протоколі про адміністративне правопорушення та в судовому засіданні ОСОБА_4 зазначив, що він від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння не відмовився, а просив трохи надати йому більше часу.

Із оглянутих в судовому засіданні відеофайлів видно, що ОСОБА_4 в медичному закладі КП «Ладижинська міська лікарня» в присутності поліцейських не відмовився надати біологічні матеріали для їх огляду, ходив до туалету, однак просив трішки зачекати, оскільки ще не міг надати біологічне середовище. По ходу запису видно, що ОСОБА_4 жодного разу не відмовився від проходження огляду. Що було підтверджено в судовому засіданні і лікарем.

Відтак, судом встановлено, що матеріали справи не містять однозначних та беззаперечних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Крім того, підлягає врахуванню і послідовна позиція ОСОБА_4 як в лікарні, при складанні протоколу, так і в судовому засіданні, який вказував, що не відмовився від огляду на стан сп?яніння, просто фізично не зміг здати біологічне середовище (мочу), просив на це більше часу.

Відсутність змоги здати сечу для аналізу, за конкретних обставин даної справи, не є підставою для висновку про відмову пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Отже, за винятком власне протоколу про адміністративне правопорушення, будь які інші докази, які б вказували на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, матеріали справи не містять.

Окрім іншого, в матеріалах справи відсутні докази того, що водія було відсторонено від керування транспортним засобом, що передбачено положеннями ст. 266 КУпАП в разі встановлення підстав вважати, що він керував транспортним засобом в стані сп?яніння, чи застосовувалось тимчасове затримання транспортного засобу шляхом блокування відповідно до положень ст. 265-2 КУпАП.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що належних та достовірних доказів відмови від огляду немає, а те, що заклад охорони здоров`я не зміг передбаченим законом способом (п. 12, 13 Розділу ІІІ Інструкції) виявити чи спростувати наявність наркотиків у крові, ніяк не свідчить про вину ОСОБА_4 , позаяк він свій обов`язок перед законом виконав, на огляд погодився.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких i узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 вiд 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення вiд 18 січня 1978 року у справі «Iрландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25).

У справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї" від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою".

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають тлумачитись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, а суд не наділений повноваженням збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України.

Керуючись ст. ст. 247 п.1, 266, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя