Справа №949/364/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2022 року м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Оборонова І.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 15 жовтня 1996 року Дубровицьким РВ УМВС України,

ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії ААБ №022853 від 01 квітня 2022 року, ОСОБА_1 о 22-30 год. 01 квітня 2022 року, по вулиці Вишнева в м.Сарни Рівненської області керував автомобілем марки "Skoda Octavia" з державним номерним знаком НОМЕР_3 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Alcotest 6810" та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

На розгляді справи в суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив, що 01 квітня 2022 року біля 18-30 год., коли він виїжджав із лісгоспу в м.Сарни Рівненської області, не увімкнув лівий покажчик повороту, у зв`язку з чим біля блокпоста був зупинений працівниками поліції. Далі вони запитали у ОСОБА_1 , чи вживав він напередодні алкогольні напої, на що він відповів, що не вживав. Після цього працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що він погодився і декілька разів на його прохання продув газоаналізатор, але всі показники показали негативний результат. Ніяких свідків при цьому не було. Після цього його відпустили і протоколів при ньому не складали. Далі ОСОБА_1 поїхав в кафе, що знаходилося неподалік від блокпоста. Згодом туди також приїхав ОСОБА_2 разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Оскільки ОСОБА_1 вживав там алкогольні напої, то домовився із ОСОБА_2 , що він їхатиме за кермом. Після чого приблизно о 19-20 год. ОСОБА_2 сів за кермо його автомобіля і вони поїхали в Дубровицю.

Коли вони заїхали в м.Дубровиця Рівненської області на автозаправну станцію "ОККО", то ОСОБА_1 зателефонував ОСОБА_5 і сказав, що необхідно повернутися на блокпост в м.Сарни. Коли вони поверталися, то за кермом був ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 сидів на пасажирському сидінні. За ними автомобілем їхав ОСОБА_5 з ОСОБА_4 . Близько 20-40 год. вони приїхали на блокпост в м.Сарни Рівненської області і поліцейський відразу попросив ОСОБА_1 розписатись у протоколах. На той час ОСОБА_1 цьому великого значення не придав, адже був впевнений, що він розписується за те, що напередодні ввечері не увімкнув лівий покажчик повороту, або ж, через те, що їхав непристебнутий. На той час там були присутні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Документи, у яких він розписувався не читав. Крім того, додав, що підпис у поясненнях йому не належить.

В судовому засіданні було допитано зазначеного у протоколі свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що 01 квітня 2022 року близько 21-20 год. він разом із ОСОБА_4 біля блокпоста в районі Дослідної станції в м.Сарни Рівненської області були зупинені працівниками поліції. За блокпостом стояв автомобіль чорного кольору, за кермом якого був ОСОБА_2 , який з автомобіля не виходив, а неподалік ходив по вулиці ОСОБА_1 та розмовляв по телефону. Поліцейські пояснили, що зупинили ОСОБА_1 за те, що він при обгоні, не увімкнув покажчик повороту. Згодом працівники поліції склали протокол і сказали в ньому розписатися. У вказаному протоколі ОСОБА_5 , не читаючи, розписався, бо вже було темно і вони поспішали, оскільки о 22-й год. початок дії комендантської години, після чого їх відпустили. За кермом автомобіля ОСОБА_5 того вечора ОСОБА_1 не бачив і у його присутності розмови між ОСОБА_1 і поліцейським не було.

В судовому засіданні було допитано зазначеного у протоколі свідка ОСОБА_4 , який пояснив, що 01 квітня 2022 року після 21-ї год., коли проїжджали блокпост в районі Дослідної станції в м.Сарни Рівненської області, їх зупинили працівники поліції, які попросили розписатися у протоколі за порушення водієм правил дорожнього руху. Коли вони вийшли із ОСОБА_5 із автомобіля, то поряд в напрямку м.Дубровиця стояв інший автомобіль чорного кольору, за кермом якого сидів ОСОБА_2 . Поряд із вказаним автомобілем ходив ОСОБА_1 і розмовляв по телефону. Протокол він підписав, так як було вже темно і вони поспішали, оскільки о 22-й годині починає діяти комендантська година. Пояснення, у яких він розписався, ОСОБА_4 не писав, і йому їх працівники поліції не зачитували, а підписати дали готовий заповнений бланк. Також додав, що у його присутності того дня ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом не керував. Також він не чув, щоб поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та свідків, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано перевіривши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При оцінці доказів при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, уповноважені особи повинні з`ясувати, чи припустиме використання отриманих відомостей як доказів у цій справі, чи стосуються отримані фактичні дані до конкретної справи, чи вірогідний цей доказ і як він взаємопов`язаний з іншими доказами у справі, чи є достатньою вся сукупність отриманих фактичних даних для того, щоб прийняти законне, об`єктивне й обґрунтоване рішення з адміністративної справи.

Посадова особа, яка виносить постанову, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення « поза розумним сумнівом » ( рішення ЄСзПЛ « Авшар проти Туреччини » ). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування « поза розумним сумнівом » ( рішення від 18 січня 1978 року у справі « Ірландія проти Сполученого Королівства » ( Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частиною першою ст.130 КУпАП, передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Пунктом 27 вказаної постанови визначено, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до рапорту інспектора Булика Т.В. від 01 квітня 2022 року, при складанні матеріалів відносно ОСОБА_1 відеофіксація не здійснювалась, оскільки камера не працювала із технічних причин, однак дана процедура здійснювалась в присутності двох свідків (а.с.11).

Як доказ вини ОСОБА_1 у матеріалах справи наявні письмові пояснення свідків: ОСОБА_5 ОСОБА_4 , де зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, а саме за допомогою газоаналізатора "Alcotest 6810" на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, а також підтвердили, що він знаходився з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Крім того, зазначено, що у їх присутності було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №022853 від 01 квітня 2022 року (а.с.7). Однак, дані пояснення свідків не можуть бути взяті до уваги, оскільки спростовуються поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які пояснили, що у їх присутності працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Alcotest 6810" та проведення такого огляду у медичному закладі. При цьому, як протокол так і пояснення, готовий і заповнений бланк яких був наданий працівниками поліції, підписали не читаючи, бо поспішали встигнути доїхати додому до початку комендантської години.

Суд враховує, що при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, бере до уваги, що обов`язкова відповідність порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення та судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, які складають протокол так і особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ.

Разом з тим, суддя бере до уваги роз`яснення чинного законодавства, що на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження та зважає, що у відповідності до ст.17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (справа «Малофєєва проти Росії» рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04 - у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом; справа «Карелін проти Росії» рішення від 20.09.2016 року, заява № 926/08 - за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується)).

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення - це документ, яким фіксується факт скоєння адміністративного правопорушення та, який є основним документом, на підставі якого надалі судом прийматиметься рішення про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності, тому при розгляді вказаної справи, слід керуватись в першу чергу даними, зазначеними у протоколі.

Будь-які інші докази, які б беззаперечно вказували на те, що 01 квітня 2022 року ОСОБА_1 керував автомобілем, перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, матеріали справи не містять.

Вказані вище обставини у своїй сукупності свідчать про те, що викладені в протоколі обставини, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, не знайшли в судовому засіданні свого підтвердження, а оскільки, керування особою транспортним засобом є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, й нічим іншим, крім змісту самого протоколу про адміністративне правопорушення цей факт не підтверджується, а тому виходячи з принципу презумпції невинуватості, не можна встановити наявність цього елементу, а, отже, й складу самого правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, встановити неможливо.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення.

Суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту.

Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд не є каральним органом. Суд потрібен для відновлення справедливості та встановлення вини особи, яка вчинила правопорушення. У разі встановлення такої вини притягнення особи до відповідальності, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що Конституцією України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та керуючись ст. 245 КУпАП, згідно якої завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, суд приходить до висновку, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому провадження в даній справі слід закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.284,287,294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, її захисником до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.