Справа № 149/951/22
Провадження №3/149/670/22
Номер рядка звіту 78
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2022 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Павлюк О. О., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління Державного агентства рибного господарства у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , проживаючого по АДРЕСА_1

за ч.4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

30.04.2022 о 20:30 год. на р. Снивода поблизу с. Чернятинці Хмільницького району Вінницької області ОСОБА_1 проводив вилов риби заборонним сітним знаряддям лову "сітка з жилки" 1 шт., в результаті чого виловив рибу ( карась - 1 екз., плітка - 32 екз.) загальною вагою 2,2 кг та вартістю 110,00 грн., чим спричинив збитки рибному господарству на суму 51 629 грн.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення ст. 3.15 Правил рибальства, ст.ст. 27, 52-1 Закону України "Про тваринний світ", за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав та повідомив, що ввечері 30.04.2022 він перебував за місцем свого проживання та займався побутовими справами. Побачивши людей, які рухалися у човні по річці, він підійшов до берега і висловив їм вимогу залишити це місце, після чого між ними виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_1 порізав надувний човен, в якому знаходились невідомі йому люди, і з місця події втік. В подальшому був зупинений особами, які наздогнали його і представилися працівниками рибоохоронного патруля, застосувавши до нього слозогінний газ. Згодом на місце події прибули працівники поліції. За фактом дрібного хуліганства (нецензурної лайки в адресу працівників рибоохорони) на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, який з його слів розглянутий судом і притягнуто його до відповідальності. При цьому за вказаних обставин ОСОБА_1 факт вилову риби заперечив, про наявність забороненої сітки у річці йому нічого не відомо. Пошкодження човна пояснив хвилюванням з приводу поведінки невідомих йому людей.

Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в судах визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Відповідно до п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України 15.02.1999 року №19, забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань.

Згідно рапорту головного державного інспектора відділу охорони ВБР "Рибоохоронний патруль" Василя Лученка, під час рибоохоронного рейду 30.04.2022 року о 20:15 на р. Снивода поблизу с. Чернятинці Хмільницького району було помічено особу, яка на дерев`яному човні виймала сітку з води. Помітивши патрульних та кинувши сітку у воду, особа поплила до берега. Сітку, що знаходилась у воді, після підплиття намотало на гвинт двигуна човна, в якому знаходився рибоохоронний патруль, тому патрульні її почали знімати. Біля берега до човна підійшов чоловік, дістав острогу (колюче браконьєрське знаряддя лову) і пробив ним балон човна, після чого почав тікати. Переслідуючи особу, яка не реагувала на вимоги зупинитися, працівниками патруля було здійснено попереджувальний постріл в повітря з пристрою для відстрілу гумовими кулями. Оскільки під час затримання чоловік продовжував вести себе агресивно, до нього було застосовано спецзасіб "Терен-4М" та викликано на місце події працівників поліції.

При вирішенні питання про достатність доказів, наявних у справі, для ухвалення рішення, суддя зазначає таке. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ вимога справедливості судового розгляду включає дослідження способу, у який було отримано та представлено докази; завдання Суду, серед іншого, установити, чи провадження в цілому, включно зі способом отримання і представлення доказів, було справедливим у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції («Домбо Беєер B. V. проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands), заява №14448/88, п. 31). ЄСПЛ також неодноразово наголошував на тому, що сторона у справі повинна мати можливість ознайомитись із доказами у суді, коментувати їх та достовірність у належній формі у встановлений час.

В рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом». Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і особа є винною у вчиненні цього правопорушення.

В контексті зазначеного суддя звертає увагу, що Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. З урахуванням презумпції невинуватості особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Однак, заперечення обставин і фактів, які є предметом судового розгляду у справі про адміністративне правопорушення, в даному випадку суд розцінює як обраний спосіб захисту. За таких обставин аргументи особи належить підтверджувати належними і допустимими доказами, і таких доказів особою не надано.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення № 000276 від 30.04.2022; описом оцінкою; квитанцією про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справа про адміністративні правопорушення № 84; розрахунком матеріальної шкоди та іншими матеріалами справи.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, майновий стан особи, з врахуванням приписів ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя дійшла висновку, що до ОСОБА_1 належить застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення, оскільки доказів належності ОСОБА_1 вказаних знарядь адміністративний матеріал не містить.

Згідно ч. 1 ст.63 Закону України від 13.12.2001р. Про тваринний світ порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до розрахунку збитків, нанесених рибним запасам, сума заподіяних державі збитків становить 51 629 грн.

Однак, суд вважає, що у даному випадку питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, необхідно вирішувати в порядку цивільного судочинства, так як згідно з ч. 1 ст. 40 КУпАП заподіяння майнової шкоди державі не є підставою для одночасного вирішення питання про її відшкодування винною особою при вирішенні питання про накладення стягнення.

Керуючись ст.ст. 40, 85 ч.4, 221, 284-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. без конфіскації незаконно добутих водних живих ресурсів та знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом 10-ти днів з дня її винесення.

Суддя: Павлюк О. О.