Провадження №3/756/32/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Тиха Оксана Олександрівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення серії ААБ №049994 від 26.08.2021 та серії ААБ №049993 від 26.08.2021, ОСОБА_1 28.01.2021 о 15-30 год. у м. Києві по вул. Новокостянтинівська, 4-А, керуючи автомобілем Hyundai Santa Fe, номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Hyunda І 30, номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , що призвело до механічних пошкоджень вказаного транспортного засобу, після чого місце дорожньо-транспортної пригоди залишив, чим порушив п.п. 2.10а, 13.1Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4 КУпАП України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, не визнав. Зазначив, що обставини, викладені у протоколах про адміністративне правопорушення відносно нього не підтверджуються жодними об`єктивними доказами, а самі документи складені працівниками патрульної поліції зі значними процесуальними порушеннями.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1 , оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 13.1 ПДР України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно з п. 2.10 «а» Правил дорожньогоруху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Судом було оглянуто письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 049994 від 26.08.2021 року, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 049993 від 26.08.2021 року, рапорт інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП у м. Києві ДПП Якимахи М., роздруківку з зображенням автомобіля Hyundai Santa Fe, номерний знак НОМЕР_1 , письмові пояснення ОСОБА_1 , прокол огляду транспортного засобу Hyundai Santa Fe, номерний знак НОМЕР_1 , від 01.03.2021, схему місця ДТП від 28.01.2021, рапорт інспектора роти №2 батальйону №2 полку № 1 (з ОПБ) УПП в м. Києві ДПП Діденка В., письмові пояснення ОСОБА_2 .

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серіїААБ № 049994 від 26.08.2021 року зазначено, що ОСОБА_1 порушив п. 13.1 ПДР України, в результаті чогоскоїв наїзд на припаркований автомобіль Hyunda І 30, номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , що призвело до механічних пошкоджень вказаного транспортного засобу.

Згідно пояснень, наданих потерпілим ОСОБА_2 , вбачається, що він не був безпосереднім очевидцем ДТП, яка мала місце 28.01.2021 року о 15 годині 30 хвилин по вул. Новокостянтинівська, 4-А у м. Києві, свідком ДТП вказана дружина останнього, а також ОСОБА_3 , проте пояснення вказаних осіб усупереч вимогам п.8 Розділу ІХ «Інструкції

з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від07.11.2015, у матеріалах справи відсутні.

Крім того, вказані особи на виклики суду у судове засідання для надання пояснень не з`явилися.

Схема місця ДТП, додана до протоколів про адміністративне правопорушення серії ААБ №049994 від 26.08.2021 та серії ААБ №049993 від 26.08.2021, містить відомості стосовно одного учасника вказаної події та його транспортного засобу, а саме щодо ОСОБА_2 , автомобіль Hyunda І 30, номерний знак НОМЕР_2 , який має наступний перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень: задній бампер з лівого боку та заднє крило з лівого боку, задній лівий фонарь.

Разом з тим, з проколу огляду транспортного засобу Hyundai Santa Fe, номерний знак НОМЕР_1 , від 01.03.2021 вбачається, що при візуальному огляді механічних пошкоджень на вказаному транспортному засобі не виявлено.

Таким чином, обставини, викладені в протоколах про адміністративне правопорушення не підтверджуються матеріалами, долученими до протоколів, інших об`єктивних доказів, які б вказували на винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, суду не надано, а роздруківка з зображенням автомобіля Hyundai Santa Fe, номерний знак НОМЕР_1 , додана до протоколу про адміністративне правопорушення, тільки містить зображення вказаного транспортного засобу, який 28.01.2021 в період часу з 15-02 год. по 15-49 год. здійснює рух по проїзній частині, безвідносно до конкретного місця, проте жодним чином не доводить обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення.

У той же час, з письмових пояснень ОСОБА_1 , а також пояснень, наданих суду, вбачається, що останній є керівником АГК «Моноліт - СБУ» та на нього, дійсно оформлений транспортний засіб Hyundai Santa Fe, номерний знак НОМЕР_1 , який використовується як службовий транспорт технічним персоналом вказаного підприємства. Того дня, як зазначено у протоколах про адміністративні правопорушення, він за кермом автомобіля Hyundai Santa Fe, номерний знак НОМЕР_1 , не перебував. Під час спілкування з працівником патрульної поліції він запропонував останньому зробити запит щодо надання журналів реєстрації виїзду автомобілів з території АГК «Моноліт - СБУ» у день, коли мала місце ДТП, проте вказана інформація була проігнорована.

Крім того, суд не приймає до уваги як докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, що йому інкримінуються, рапорт інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП у м. Києві ДПП Якимахи М. та рапорт інспектора роти №2 батальйону №2 полку № 1 (з ОПБ) УПП в м. Києві ДПП Діденка В., оскільки поліцейські є зацікавленими особами, а тому їхні рапорти не можуть бути доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Вказана позиція узгоджується з правовими позиціями, викладеними у Постанові Касаційного адміністративного судуу справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020.

Також слід зазначити, що згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому усі викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Враховуючи наведене вище та розглядаючи справу на засадах рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, які є конституційними засадами судочинства, суддя приходить до висновку, що доказами, які містяться в матеріалах справи, не доведено поза розумним сумнівом наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 122-4, 124, 252, 268, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст..122-4, 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Тиха