Справа №: 307/391/22
Провадження № 3/307/187/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2022 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Бряник М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 19.12.2021 року, о 10 год. 12 хв., в АДРЕСА_2 , власниця магазину ОСОБА_1 , перебувала на робочому місці без засобів індивідуального захисту без захисної маски та не мала Ковід сертифікату та ПРЛ тесту, чим порушила вимоги постанови КМУ № 1236 від 9.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2», п. 2-3 пп. 15-1 та вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 778623 від 19.01.2022 р., та відеозапис з записом події, яка мала місце 19.01.2022 року.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 вказала що на момент складення протоколу не могла через перенесену хворобу вакцинуватися. Додатково зазначила, що коли до неї прийшли працівники поліції, вона не працювала та не здійснювала господарської діяльності, а прибирала двір.

Захисник - адвокат Панфілов П.Г. подав клопотання про закриття адміністративного провадження, яке в судовому засіданні підтримав та ствердив, зокрема, що даний протокол є незаконним, складеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, чим було грубо порушено права ОСОБА_2 . Зазначає, що пункт та підпункт постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року, на який міститься посилання в протоколі про адміністративне правопорушення, не відображає суть вчиненого адміністративного правопорушення, відображену безпосередньо в протоколі. Просить справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Додатково зазнчає, що матеріали справи не містять доказів, які підтверджують що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання та власницею магазину. Ствердив, що підприємницька діяльність ОСОБА_1 не зареєстрована, а відтак вона не являється суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, клопотання адвоката Панфілова П.Г., заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення суд приходить до наступного висновку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.97 №475/97-ВР визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 278 КУпАП посадовою особою при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, серед інших питань, вирішуються питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 251 та ст. 252 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 19.12.2021 року, о 10 год. 12 хв., в АДРЕСА_2 , власниця магазину ОСОБА_1 , перебувала на робочому місці без засобів індивідуального захисту без захисної маски та не мала Ковід сертифікату та ПРЛ тесту, чим порушила вимоги постанови КМУ № 1236 від 9.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2», п. 2-3 пп. 15-1 та вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Підпунктом 15-1 постанови КМУ № 1236 від 9.12.2020 року передбачено заборону відвідування закладів освіти здобувачами освіти, крім здобувачів дошкільної освіти, учнів спеціальних закладів освіти та 1 - 4 класів закладів загальної середньої освіти, а також крім закладів освіти, в яких усі допущені до роботи в закладі працівники мають документ, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації; або виданий в установленому Міністерством охорони здоров`я порядку документ, що підтверджує отримання однієї дози дводозної вакцини від COVID-19, включеної Всесвітньою організацією охорони здоров`я до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях (далі - документ, що підтверджує отримання однієї дози дводозної вакцини), який може бути застосовано протягом 30 днів від дати введення дози; чи міжнародний, внутрішній сертифікат або іноземний сертифікат, що підтверджує вакцинацію від COVID-19 однією дозою дводозної вакцини (жовті сертифікати) або однією дозою однодозної вакцини чи двома дозами дводозної вакцини (зелені сертифікати), які включені Всесвітньою організацією охорони здоров`я до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях, або одужання особи від зазначеної хвороби; або виданий в установленому Міністерством охорони здоров`я порядку висновок лікаря щодо наявності абсолютних протипоказань до вакцинації проти COVID-19 (далі - медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19).

Як вбачається з вище наведеного чинний на момент вчинення адміністративного праворушення пункт 15-1 постанови КМУ №1236 від 9.12.2020 року не передбачає заборону перебування на робочому місці без засобів індивідуального захисту, без захисної маски та без Ковід сертифікату та ПРЛ тесту, як викладено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ 778623 від 19.01.2022 року.

Таким чином, поліцейським у даному випадку не вірно зазначено та не конкретизовано відповідно до суті викладеного правопорушення у відповідності до диспозиції ч.1 ст.44-3 КУпАП, які саме норми, передбачені постановою КМУ 1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (підпункт та пункт), порушила ОСОБА_1 . Відтак, висуваючи обвинувачення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, не розкрито об`єктивну сторону правопорушення, а суд позбавлений можливості щодо кваліфікації чи перекваліфікації діянь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський Суд з прав людини у справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v. Russia", рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та "Карелін проти Росії"("Karelin v. Russia" заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду на протязі десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя М.М. Бряник