Дата документу 04.03.2022
Провадження № 3/334/507/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2022 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Турбіна Т.Ф., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли з Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючого майстром АЗС ПАТ «Укрнафта», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 675259 від 14.12.2021 року, ОСОБА_1 приблизно о 16.00 год. майстер АЗС №07/022 ПАТ «Укрнафта» по вул.. Котляревського, 1В, на АЗС при здійсненні діяльності не здійснив належний контроль за працівниками, щодо використання засобів індивідуального захисту порушивши умови карантину, чим порушено п.2.2 п.п. 9 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, суддя дійшов до таких висновків.

Відповідно вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Частиною першою статті 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

За змістом протоколу, у АЗС №07/022 ПАТ «Укрнафта» по вул.. Котляревського, 1В, порушено використання засобів індивідуального захисту. Диспозиція норми ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

Пунктом п.п. 9 п.2-2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хворобиCOVID-19, спричиненої коронавірусомSARS-CoV-2» (в редакції станом на 29.10.2021р.) передбачено що, діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра; не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, та не здійснюється належний контроль за їх використанням; здійснюється обслуговування покупців без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисних масок або респіраторів, які закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, за винятком обслуговування за межами будівлі суб`єкта господарювання (через вікна видачі, тераси тощо);не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни).

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення адміністративних протоколів, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до правових позицій Верховного суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладених в постанові від 26.04.2018 року по справі 338/1/17 та постанові від 27.02.2018 року по справі № 813/2451/17, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, факт будь-якого правопорушення має бути підтверджено лише допустимими доказами.

Відтак, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання або його посадовою особою, тому остання не може вважатися суб`єктом відповідальності за порушення правил карантину людей, визначених п. 2-2, пп.9 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020.

До наданих пояснень ОСОБА_1 долучено копію посадової інструкції, затвердженої Зступником Голови Правління Виконавчим Віце-Президентом по роботі з персоналом 20.12.2019 року, де перелічено низку обов`язку майстра АЗС, але серед них не входить контроль за роботою персоналу АЗС в тому числі і за використання ними засобами індивідуального захисту.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У прийнятому рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) Європейський суд з прав людини розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, на думку Європейського суду з прав людини, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, проаналізувавши та дослідивши докази, що наявні в матеріалах цієї справи, суд доходить висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 44-3 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, оскільки, працівниками поліції не доведено факт, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1ст. 44-3 КУпАП, суддя вважає за необхідне закрити провадження у даній справі, у зв`язку з відсутністю в діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.44-3, ст.ст.7, 247, 251, 252, 280 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Турбіна Т. Ф.