ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., при секретарі судового засідання - Сабадаші Ю.С., за участю особи, яка притягається з кримінальної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Фокій Б.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 березня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 березня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і за його вчинення накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Згідно з постановою районного суду ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 11.02.2022р. о 02 год. 01 хв. в м. Чернівці по проспекту Незалежності, 35, керував транспортним засобом «ВАЗ21063», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest №7510», що підтверджується тестом №246 від 11.02.2022р. Результат огляду становить - 1, 96‰, з результатом згідний, чим порушив п. 2.9А ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17.03.2022 р. та прийняти нову постанову, якою закрити провадження по справі №727/1414/22 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо нього, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ЄУНСС:727/1414/22

НП:33/822/227/22 Головуючий у 1-ій ін-ції: Одовічен Я.В.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Потоцький В.П.

Вважав, що постанова районного суду прийнята з порушенням чинного законодавства України та його права на захист. Вказував, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи. Крім того, на думку апелянта, суд не здійснив всебічне з`ясування фактів у справі, яке б ґрунтувалось на об`єктивній оцінці доказів.

Звертав увагу на те, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 11.02.2022 р. не містить його підпису, а відтак вважав, що такий доказ є недопустимим.

Зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення від 11.02.2022р. не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом.

Крім усього вищевказаного, вказував і на те, що адміністративне стягнення у розмірі 17000 грн. є достатньо серйозним фінансовим тягарем для нього, а тому вважав, що судом порушено статтю 1 Першого Протоколу до Конвенції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та діючого в його інтересах захисника - адвоката Фокій Б.В., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, посилаючись на доводи в ній викладені, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, суд доходить такого.

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

У відповідності до вимог п. 2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена наявними у справі письмовими доказами, яким суд дав вірну юридичну оцінку.

Так, дані, які є в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ№335343 від 11.02.2022р. свідчать про факт керування водієм ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння в зазначеному місці та в зазначений в протоколі час. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest №7510». Результат огляду становить - 1, 96‰ (а.с.1).

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оформлений та складений компетентним органом в межах наданих повноважень, в якому чітко викладено, як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи. Крім того, ОСОБА_1 зі змістом протоколу був ознайомлений, його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, були йому роз`яснені, що засвідчено підписом останнього.

На противагу доводам апелянта, окрім вказаного протоколу, факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння підтверджується й відеозаписом подій, який міститься на арк. 6 (диск), з якого вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, при цьому жодних зауважень до проведеного огляду не мав та був ознайомлений із його результатами. Також із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував проти результатів огляду та не наполягав на огляді в медичному закладі, а відтак погодився із результатами огляду на місці зупинки.

Дані, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення також підтверджуються роздруківкою результатів тесту від 11.02.2022р., відповідно до якої результат тесту показав - 1,96 ‰, при цьому ОСОБА_1 засвідчив власним підписом ідентичність показань на екрані та у роздруківці (а.с.3).

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що висновок районного суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених місцевим судом доказів.

Що стосується доводів апелянта про те, що в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 11.02.2022 р. відсутній його підпис, то ця обставина знайшла своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, однак така не спростовує висновків суду щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на те, що з результатами тестування він був ознайомлений, про що свідчить його підпис у роздруківці результатів тесту та у протоколі про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що він погодився з результатами тесту. Більш того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив, що підписи у вказаних документах належать саме йому.

Твердження апелянта про призначення районним судом занадто надмірного виду стягнення також є безпідставними.

Так, при вирішенні питання про накладення на правопорушника адміністративного стягнення районним судом цілком враховано вимоги ст. 33 КУпАП, а його рішення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами відповідає вимогам закону, є правильним, та, на думку суду, є саме таким, яке застосоване з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Більш того, санкцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а тому районний суд і в цій частині цілком дотримався вимог закону.

Таким чином рішення районного суду є правильним, відповідає обставинам справи, та порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати рішення районного суду і закрити провадження по справі не встановлені, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 березня 2022 року щодо нього за ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький