Справа № 447/554/21 Головуючий у 1 інстанції: Павлів В.Р.
Провадження № 33/811/436/22 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1

представника- адвоката Оприско М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.2ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою адвоката Онацько В.В. на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 04.04.2022 року,

встановив :

Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 04.04.2022

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496,20 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 04.03.2022 близько 17:45 у с. Тростянець по вул. Франка, 1 Стрийського р-ну Львівської обл. керував транспортним засобом BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, своїми діями порушив п. 2.5 ПДР України. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

На постанову судді адвокат Онацько В.В. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді скасувати у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вважає, що покарання є надто суворим і таким що не відповідає ступеню тяжкості скоєного. Також відсутні правові підстави для притягнення особи до відповідальності.

Апелянт покликається, що суд першої інстанції фактично усунув захисника від участі в справі оскільки не дав висловити свою позицію пославшись на затягування розгляду справи, хоча строк такий є до березня 2023 року. Судом було відхилено клопотання про оголошення перерви для здобуття доказів невинуватості довірителя

Апелянт наполягає, що доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом немає в стані алкогольного сп`яніння, на відео не видно щоб ОСОБА_1 керував ТЗ чи відмовлявся / ухилявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки ТЗ або медичному закладі.

Апелянт зазначає, що слід критично ставитися до протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки там не зазначені свідки та нема відеофіксації, і про це не вказано у протоколі. Відсутність свідків слід тлумачити на користь особи яку притягують до відповідальності.

Вважає, що протокол за ч.2 ст. 130 КУпаП складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП оскільки підтвердження та підстав складати його саме за ч. 2 в справі немає.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , підтримане його представником про задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Диспозиція ч.2 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за повторне керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема:протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №186810 від 04.03.2022 року, направленням на огляд водія транспортного засобі з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, актом на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, відео нагрудної камери працівника поліції, долученими до матеріалів справи, на якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження вказаних оглядів.

Підстави, які б давали можливість вважати їх сумнівними та неправдивими, відсутні.

Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії серії ДПР 18 №186810 від 04.03.2022 року ,складений щодо ОСОБА_2 за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та особи-порушника, чим спростовуються твердження апелянта.

Крім того, як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1 були роз`яснені, від дачі пояснень та підпису останній відмовився.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги в частині недоведення факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 04 березня 2022 року, оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі доказами, як в суді першої так і апеляційної інстанцій, а невизнання ним своєї вини у скоєному суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинені правопорушення, та відхиляє їх.

Щодо тверджень апелянта про нездійснення суддею першої інстанції допиту свідків, то такі апеляційний суд не вбачає підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки виклик у судове засідання та допит свідків є правом, а не обов`язком суду.

З врахуванням зазначеного вище вважаю, що при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки без оплатного вилучення транспортного засобу, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Апеляційну скаргу адвоката Онацько В.В. - залишити без задоволення.

Постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 04.04.2022 року, щодо ОСОБА_1 , за ч.2ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА