Провадження № 33/4808/191/22
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністрати-вної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Василюка В.І., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС), на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 20 січня 2022 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,-

визнаний винуватим за ст.ст. 122-4, 124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення:

- за ч.1 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

- за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

На підставі ст. 36 КУпАП визначено ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 , будучи учасником дорожнього руху, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, залишив на порушення встановлених правил місце дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), до якої він причетний, а також будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за таких обставин:

Так, 23 грудня 2021 року о 02 год. 40хв. на перехресті з круговим рухом вул. Вовчинецька/Тарнавського/Привокзальна в м. Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом BMW 420I номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної дистанції та безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, та безпечно керувати ним, в результаті чого здійснив наїзд на пішохідний острівець, а після чого зіткнення з транспортним засобом VOLKSWAGEN номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався праворуч, та допустив наїзд на перешкоду, а саме огорожу, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Також водій ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний.

Крім цього, 23 грудня 2021 року о 02год. 40хв. по вул. Вовчинецька та вул. Тарнавського в м. Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 420I номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3б, 13.1, 12.1, 2.10, 2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130, ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

У своїй АС ОСОБА_1 покликається на те, що постанова судді щодо нього підзахисного є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, а висновки зроблені суддею, не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності.

Просить постанову судді Івано-Франківського міського суду від 20 січня 2022 року щодо нього скасувати, закривши провадження за відсутності події та складу адміністративних правопорушень.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції потерпілому ОСОБА_2 було роз`яснено його права, передбачені ст. 269 КУпАП.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень не визнав, та пояснив, що дійсно у вказаному в протоколі даті та час він перебував в автомобілі марки «BMW 420I» номерний знак НОМЕР_1 , як пасажир, а за кермом знаходився власник даного автомобіля ОСОБА_3 . Під час руху на перехресті з круговим рухом вул.. Вовчинецька-Тарнавського-Привокзальна в м. Івано-Франківську їхній транспортний засіб потрапив в ДТП, в результаті чого автомобіль здійснив наїзд на пішохідний острівець, а після чого зіткнувся із транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Після вчинення вищевказаного ДТП водій автомобіля марки «BMW 420I» ОСОБА_3 відїхав приблизно 200 м. і там припаркував транспортний засіб біля фірми «Крок», що поблизу вул. Василіянок. Потім пішов до водія і одразу ж відшкодував завдану ним шкоду потерпілому ОСОБА_2 . Окрім цього, зазначає, що коли прибули працівники поліції він дійсно сидів в автомобілі за кермом, однак, вказаний автомобіль був припаркований на стоянці із вимкненим двигуном та освітленням, і чекали із власником цього транспортного засобу на таксі, яке викликали. Від проходження огляду на стан сп`яніння він дійсно відмовився, позаяк не керував транспортним засобом, про що неодноразово повідомляв працівників поліції. Також вказав, що перебував в стані алкогольного сп`яніння до моменту вчинення ДТП. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, та просить провадження в справі закрити.

В засіданні апеляційного суду потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що дійсно у вказаному в протоколі даті та час керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN» номерний знак НОМЕР_2 , та рухався на перехресті з круговим обертом вул. Вовчинецька Привокзальна. Йому на зустріч на великій швидкості рухався автомобіль марки «БМВ» чорного кольору, щоб уникнути лобового зіткненні він здійснив маневр праворуч після чого відчув удар в задню частину свого автомобіля. Водій автомобіля БМВ одразу не зупинився на місці ДТП, а проїхав приблизно 100 м. після цього, вийшовши з автомобіля номерний знак НОМЕР_1 . Після цього, до нього підійшов невідомий йому чоловік, який представився ОСОБА_4 та повідомив, що саме він бажає відшкодувати збитки, і одразу ж на місці відшкодував йому завдану шкоду. Хто саме керував транспортним засобом марки «БМВ» ствердити не може. Спілкування з ОСОБА_4 відбулося до приїзду працівників поліції. Після вчинення ДТП до нього під`їхали працівники поліції, які побачили пошкоджений транспортний засіб та почали оформлення адміністративних матеріалів.

В засіданні апеляційного суду свідок інспектор поліції ОСОБА_5 пояснив, що дійсно у вказаному в протоколі даті та час, під час патрулювання спільно із лейтенантом поліції ОСОБА_6 на перехресті вул.. Вовчинецька Тарнавського Привокзальна було виявлено ДТП, а саме автомобіль марки «VOLKSWAGEN» із механічними пошкодженнями, а також пошкодження комунального майна, а саме огорожі. Водій вказаного автомобіля повідомив їм, що невідомий йому транспортний засіб вчинив зіткнення із його автомобілем та не зупинився і поїхав у невідомому напрямку. На місці пригоди ними було виявлено номерний знак НОМЕР_1 від автомобіля, який покинув місце ДТП. Ними було повідомлено про орієнтування інші екіпажі, з метою виявлення даного транспортного засобу. Після цього, на місці пригоди почали оформлення адміністративних матеріалів та відбирати пояснення у водія ОСОБА_2 . Через деякий час їм повідомили, що на вул. Вовчинецька, іншим екіпажем виявлено автомобіль марки «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 із механічними пошкодженнями. Прибувши на вказане місце, ними було виявлено особу, як пізніше було встановлено ОСОБА_1 , який сидів на сидінні водія, із заведеним двигуном. Під час спілкування у вказаного водія було виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. На його пропозицію та інших працівників поліції ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці. У зв`язку із цим, вказану особу доставлено до медзакладу на вул. Млинарську, однак, ОСОБА_1 там також відмовився від проходження такого огляду, мотивуючи тим, що він не керував транспортним засобом. У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 відмовлявся назвати свої анкетні дані, його було затримано та доставлено в РУП м. Івано-Франківська. Після встановлення особи ОСОБА_1 , щодо нього були складені протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 130, ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, в тому числі і протокол про адміністративне затримання. До його прибуття виявив вказаний автомобіль разом із водієм ОСОБА_1 інший екіпаж працівників поліції, серед яких була ОСОБА_7 .

Інспектор поліції Перепічка В.Ю. в судовому засіданні апеляційного суду надав аналогічні пояснення щодо обставин ДТП та залишення водієм ОСОБА_1 місця пригоди.

В засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_3 пояснив, що дійсно вночі 23.06.2022 року він керував своїм транспортним засобом марки «БМВ». Разом із ним в його автомобілі перебували його друзі, зокрема і ОСОБА_1 . Керуючи вказаним транспортним засобом він ( ОСОБА_3 ) на перехресті вул. Вовчинецька Привокзальна він вчинив ДТП із іншим автомобілем. Від`їхавши приблизно на 1 км. на вказаній вулиці, зупинився, через технічні несправності автомобіля та залишились чекати таксі. В той час він разом із його друзями, які перебували в салоні автомобіля вживали спиртне. Після цього, ОСОБА_1 пересів на водійське сидіння, щоб включити підігрів. Однак, в той час під`їхали працівники поліції та безпідставно почали звинувачувати ОСОБА_1 в тому, що ніби то він керував автомобілем марки «БМВ» та при цьому вчинив ДТП. Також ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, однак він відмовився, оскільки не керував цим автомобілем. У зв`язку із цим, ОСОБА_1 автомобілем патрульної поліції було доставлено в медзаклад. Він ( ОСОБА_3 ) разом із друзями на таксі також поїхали в зазначений медичний заклад. Також зазначає, що на місці пригоди він неодноразово вказував працівникам поліції, що саме він керував транспортним засобом і вчинив ДТП, однак поліцейські на його зауваження не звертали увагу. Разом з тим, ним особисто була відшкодована спричинена матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_2 в повному обсязі, однак коли саме, свідок не підтвердив.

В засіданні апеляційного суду свідок інспектор поліції ОСОБА_7 пояснила, що дійсно у вказаному в протоколі даті та час, перебуваючи на патрулюванні разом із своїми колегами, в радіоефірі почули повідомлення про вчинене ДТП на вул. Вовчинецькій, а водій зник з місця пригоди. Направляючись на місце ДТП, ними на одній із вулиць Василіянок чи Вовчинецька, оскільки точно пригадати не може, було виявлено транспортний засіб марки «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 із механічними пошкодженнями на передньому бампері. Передній номерний знак був відсутній, який був виявлений на місці ДТП. Підійшовши до вказаного транспортного засобу, двигун якого був у робочому стані, побачила, що водій, як пізніше було встановлено, це був ОСОБА_1 сидів на водійському сидінні. Під час спілкування із вказаним водієм, у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Після цього, нею було викликано інший екіпаж в складі ОСОБА_8 та ОСОБА_5 для подальшого складання адмінматеріалів. Також їй відомо, що на місці водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, у зв`язку із чим його було доставлено в медзаклад. Крім цього, зазначила, що у неї працювала нагрудна камера, однак, через те, що не включився нічний режим, якість відео була погана, чути переважно було тільки розмови.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Василюка В.І., які просять скасувати постанову, та задовольнити апеляційні вимоги; пояснення потерпілого ОСОБА_2 та свідків; перевіривши матеріали справи, переглянувши відеозапис з нагрудних камер поліцейських, вважаю, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Згідно із ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Строк на апеляційне оскарження даної постанови слід поновити, оскільки він пропущений з поважних причин, так як ОСОБА_1 не був присутній при розгляді справи в суді і прийнятті рішення, оскаржувану постанову вчасно не отримав, що позбавило його можливості оскаржити її у строк, передбачений ст. 289 КУпАП.

Покликання ОСОБА_1 про те, що в протоколі про адмінправопорушення зазначено невірно його місце проживання, а саме АДРЕСА_1 , замість правильної АДРЕСА_2 , тому на його думку суд направляв повістку йому на хибну адресу, за якою він не проживає, що підтверджується копією паспорта, є безпідставними, виходячи із наступного.

Дійсно, як вбачається із поданої до АС, копії паспорта ОСОБА_1 , місце проживання останнього зазначено АДРЕСА_2 .

Згідно складених щодо ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення, місце проживання останнього вказано АДРЕСА_1 .

Однак, апеляційний суд звертає увагу на ту обставину, що, згідно переглянутих відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 був затриманий поліцейськими та доставлений у відділ поліції для встановлення його особи, де там працівниками поліції було встановлено саме таку адресу місця проживання вказану у протоколах. Разом з тим, після складення всіх адмінматеріалів, ОСОБА_1 було надано всі матеріали на ознайомлення, зокрема і протоколи, однак він ознайомлюючись із ними, будь-яких заперечень з приводу неправильності адреси місця його проживання не пред`явив, і в своїх поясненнях про це не зазначив.

Судом першої інстанції вживалися всі необхідні заходи для виклику особи, в судове засідання.

А тому будь-яких порушень вимог КУпАП судом першої інстанції не вбачається.

Таким чином, суддя першої інстанції обґрунтовано прийшла до переконання про те, що ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав.

В той же час особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Щодо інших доводів АС слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Вказаних вимог закону суддя першої інстанції в повній мірі дотримався.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За приписом ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

При складенні протоколів водію ОСОБА_1 роз`яснювалися його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Достовірність доказів, що були перевірені при розгляді справи в суді першої інстанції, а саме про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті» для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли останній почав рухатися.

Не зважаючи на заперечення ОСОБА_1 у АС своєї вини у вчиненні ним інкримінованих адміністративних правопорушень, вона доводиться наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 126300 від 23.12.2021 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився (т.1 а.с.1); протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 204235 від 23.12.2021 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 , будучи учасником дорожнього руху порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів (т.3 а.с.1); протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 204234 від 23.12.2021 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 на порушення встановлених правил залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний (т.2 а.с.1); протоколом про адміністративне затримання ОСОБА_1 серії АА № 158173 від 23.12.2021 року (а.с.4); схемою місця ДТП, на якій зображено місце зіткнення та розташування транспортних засобів, характер їх пошкоджень, тощо (т.3 а.с.3); поясненнями ОСОБА_2 , відповідно до яких 23.12.2021 року він керував транспортним засобом номерний знак НОМЕР_2 , рухався по вул. Вовчинецька, на перехресті з круговим обертом вул. Вовчинецька, Привокзальна, в цей час йому на зустріч на великій швидкості рухався автомобіль марки «БМВ» чорного кольору, щоб уникнути лобового зіткненні він здійснив маневр праворуч після чого відчув удар в задню частину свого автомобіля. Водій автомобіля БМВ покинув місце ДТП у невідомому напрямку, вийшовши з автомобіля побачив номерний знак НОМЕР_1 . В цей час підїхали працівник поліції, яким він повідомив про ДТП (т.3 а.с.4); переглянутими під час апеляційного розгляду відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 категорично заперечував факт керуванням транспортним засобом та на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, перебуваючи у медичному закладі, своєї згоди не висловлював, тим самим відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Крім цього, на першому відеофайлі вбачається, що якість відео дійсно погана, однак, вдається встановити, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом, коли до нього підійшли працівники поліції. Цього факту він не заперечував і під час давання пояснень в апеляційному суді.

Вищенаведені пояснення свідків інспекторів поліції, а також частково потерпілого, під час апеляційного розгляду, апеляційний суд визнає їх достовірним доказом і такими, що повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи іншими доказами.

Однак, показання свідка ОСОБА_3 під час апеляційного розгляду, апеляційний суд визнає недостовірним доказом, оскільки ці пояснення повністю спростовуються наведеними вище доказами, які були дослідженні, як в суді першої інстанції, так і в апеляційній інстанції, і спрямовані виключно на вигородження ОСОБА_1 за вчинене.

Також пояснення потерпілого ОСОБА_2 , а також свідка ОСОБА_3 про те, що останній відшкодував завдану шкоду потерпілому, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки будь-яких доказів з приводу наведеного, під час апеляційного розгляду представлено не було, окрім цього, вказане не може достовірно підтверджувати керування ОСОБА_3 транспортним засобом.

Відповідно до норм чинного законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції, в тому числі і при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Суддя суду першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачені ст.ст. 124, 122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР, зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з вимогами п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно з вимогами п. 2.3б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до вимог п. 2.10а ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. При цьому, згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП полягає, зокрема, у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП , огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення..

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 дійсно наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст.124, 122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що не вчиняв інкриміновані йому адмінправопорушення, позаяк не керував вказаним транспортним засобом, є необґрунтованими, позаяк окрім інших доказів, спростовуються поясненнями допитаних в судовому засіданні апеляційного суду свідків інспекторів поліції та іншми доказами.

Дані твердження апеляційний суд розцінює, як спосіб захисту і такими, що спрямовані на уникнення ним відповідальності за вчинене.

Наведеними доказами, у їх сукупності, спростовуються доводи апелянта про недоведеність вини у вчиненні ним зазначених вище адміністративних правопорушень, і відповідно, про його безпідставне притягнення до адміністративної відповідальності.

Інші доводи, викладені в АС, є безпідставними та необґрунтованими, і вони не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови судді.

Окрім цього, порушень вимог матеріального та процесуального права, а також особистих прав порушника при розгляді справи в суді першої інстанції, під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому підстав для скасування постанови судді від 20 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 немає.

За таких обставин, АС не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 січня 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ст.ст. 122-4, 124 КУпАП без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк