Справа № 127/9376/22
Провадження № 3/127/3040/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., за участю представника Вінницької митниці Самсонюка Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративні матеріали, які надійшли з Вінницької митниці Держмитслужби, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України,

ВСТАНОВИВ:

09 травня 2022 року до Вінницького міського суду Вінницької області надійшов протокол про порушення митних правил №0097/40100/22 від 23 березня 2022 року, складений відносно ОСОБА_1 за ознаками порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

Із протоколу про порушення митних правил №0097/40100/22 від 23 березня 2022 року вбачається, що 23.03.2022 близько 12 години 42 хвилин в пункт пропуску «Брониця» митного поста «Дністер» Вінницької митниці по смузі руху «Зелений коридор» прибув легковий автомобіль марки «BMW X4», державний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації Україна, VIN- код № НОМЕР_3 , під керуванням громадянки України ОСОБА_1 , паспорт для поїздок за кордон НОМЕР_4 , який прямував з 1 (одним) пасажиром: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з Молдови до України (м. Вінниця). Формою проходження митного контролю громадянка України ОСОБА_1 обрала проходження через зону (коридор) спрощеного митного контролю («зелений коридор»). Тим самим шляхом вчинення дій водій заявила про відсутність у неї товарів, які під час переміщення через митний кордон України громадянами підлягають письмовому декларуванню, а також на переміщення яких через митний кордон України встановлено заборони або обмеження. Під час проведення митних формальностей пасажир ОСОБА_2 декларування не здійснював, оскільки він є неповнолітнім. Тим самим, громадянка ОСОБА_1 заявила про те, що переміщуванні нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України, тобто своїми діями засвідчила факти, що мають юридичне значення. Після проведення усного опитування громадянки України ОСОБА_1 , на підставі оцінки та аналізу ризиків, під час спільного з представниками ДПСУ поглибленого догляду особистих речей громадянки України ОСОБА_1 , в її особистій сумці та серед особистих речей було виявлено наявність іноземної валюти в кількості 30000 (тридцять тисяч) доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.03.2022 складає 877647 (вісімсот сімдесят сім тисяч шістсот сорок сім) гривень. Виявлена валюта перевищує дозволену до усного декларування норму готівки на ввезення в Україну, яка визначена постановою Національного банку України №3 від 02.01.2019, а також підлягає обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України. Таким чином, громадянка України ОСОБА_1 намагалася шляхом недекларування, тобто незаявлення за встановленою формою, перемістити через митний кордон України валюту, що в еквіваленті перевищує 10000 Євро, а саме: 30000 (тридцять тисяч) доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.03.2022 становить 27226,95 євро, та яка підлягає обов`язковому письмовому декларуванню в повному обсязі у разі переміщення через митний кордон України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про його дату, час та місце, клопотання про перенесення розгляду справи не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 526 МК України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За наведених обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності, не з`явилася в судове засідання, повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, обізнана про наявність даного адміністративного провадження, заяв чи клопотань до суду не подавала, суд вважає за можливе розгляд справи проводити у її відсутності.

Представник Вінницької митниці Держмитслужби Самсонюк Д.М., який діє на підставі довіреності №7.12-1/20-01/6/2790 від 03.11.2021 року, у судовому засіданні протокол про порушення митних правил №0097/40100/22 від 23 березня 2022 року підтримав.

Вислухавши пояснення представника Вінницької митниці Держмитслужби Самсонюка Д.М., дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Положеннями ст. 471 МК України (у редакції, що діяла на час вчинення адміністративного правопорушення) визначено, що відповідальність настає за порушення встановленого МК України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Об`єктивна сторона правопорушення, за ст. 471 МК України полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в зеленому коридорі, тобто в зоні спрощеного митного контролю.

Відповідно до п. 4, п. 5 ст. 366 Митного кодексу України громадянин самостійно обирає «зелений коридор» або «червоний коридор» для проходження митного контролю.

Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території, та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Частиною 3 ст. 197 МК України, ст. 8 ЗУ Про валюту і валютні операції від 21.06.2018, а також Положенням про транскордонне переміщення валютних цінностей затвердженим постановою Правління Національного банку України № 3 від 02.01.2019 встановлено порядок переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню.

Зокрема, згідно ч. 1, 3 ЗУ Про валюту і валютні операції транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню митним органам, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок транскордонного переміщення валютних цінностей суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами визначається Національним банком України з урахуванням норм частини першої цієї статті.

Так, у пункті 6 Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей затвердженого постановою Правління Національного банку України №3 від 02.01.2019 фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Слід зауважити, що діючим законодавством України ввезення готівкової іноземної валюти в Україну не обмежена, обмежена лише сума, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 Євро, яка може бути ввезена без письмового декларування.

Згідно п. 2, абз. 3 п. 8 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. № 450, для декларування транскордонного переміщення фізичними особами валюти України, іноземної валюти та банківських металів у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро, а також для письмового декларування фізичними особами платіжних документів та цінних паперів (акцій, облігацій, купонів до них, векселів (тратт), боргових розписок, акредитивів, чеків, банківських наказів, депозитних сертифікатів, інших фінансових та банківських документів), виражених у валюті України, в іноземній валюті або банківських металах, сумарна фактурна вартість яких перевищує суму, встановлену Митним кодексом України для письмового декларування товарів, що переміщуються громадянами, використовується декларація транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей.

Таким чином, ОСОБА_1 порушила встановлений Митним кодексом України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», не задекларованих митному органу коштів, що підлягає обов`язковому декларуванню.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбачений ст. 471 МК України.

Вина ОСОБА_1 у вчинені нею правопорушення, передбаченого ст. 471 МКУ підтверджується: протоколом про порушення митних правил №0097/40100/22 від 23 березня 2022 року, митною декларацією від 23 березня 2022 року, актом проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 23 березня 2022 року, контрольним талоном від 23 березня 2022 року, доповідною запискою начальника відділу кінологічного забезпечення, запобігання та протидії незаконному переміщенню наркотиків і зброї УБК та ПМП Валентина Кононова.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, приймається до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Також, суд бере до уваги, що окремі положення абзацу другого статті 471 МК України, а саме: «а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів», визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 3-р(II)/2021 від 21.07.2021.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у виді штрафу, в межах встановлених санкцією ст. 471 МК України.

Крім того, судовий збір у розмірі 496,20 грн підлягає стягненню з ОСОБА_1 в дохід держави, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 467, 484, 487, 527, 528 Митного Кодексу України, ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн (одна тисяча сімсот гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна