Справа № 288/597/22
Провадження № 3/288/419/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року смт. Попільня

Суддя Попільнянського районного суду Житомирської області Зайченко Є.О., за участю секретаря судових засідань Костюк О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

місце роботи: пенсіонер,

РНОКПП: не встановлено,

за частиною першою статті 195-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Попільнянського районного суду Житомирської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 195-3 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 625058 від 30 квітня 2022 року, ОСОБА_1 30 квітня 2022 року близько 15 години 30 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , порушила правила застосування спеціальних засобів самооборони, здійснила постріл з газового револьвера RG-59 № КІ 8126, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст.195-3 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 винність в скоєному правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 195-3 КУпАП, не визнала та пояснила, що не здійснювала постріл з револьвера.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засідання пояснила, що дійсно між нею та ОСОБА_1 напружені стосунки, виникають часті конфліктні ситуації. 30 квітня 2022 року року між ними знову виник словесний конфлікт з приводу користування земельною ділянкою. Вийшовши на земельну ділянку ОСОБА_3 тримала в лівій руці предмет, який за своїми зовнішніми ознаками схожий на пістолет і здійснила один постріл в сторону.

За частиною 1 статті 195-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення спеціальних засобів самооборони, а саме застосування спеціальних засобів самооборони з порушенням установлених правил.

Норма ч. 1 ст.195-3КпАП України є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КпАП України.

Відповідні правила установлюються, в даному випадку, Порядком продажу, придбання, реєстрації, обліку і застосування спеціальних засобів самооборони, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії, затвердженого постановою КМУ №706 від 07.09.1993.

Формулювання суті правопорушення не може обмежуватися посиланням на нормативний акт, а повинно також містити відомості про вчинене правопорушення згідно з диспозицією ст. 195-3 КпАП України з конкретизацією суті порушення у відповідності до вказаного нормативно-правового акту.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано посилання на конкретну норму нормативно-правового акта, який діяв на момент інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Окрім цього, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявний диск відеофіксації, про доручення якого у протоколі ВАБ № 625058, не міститься ніяких посилань. Так само на вказаному диску відсутні будь-які щодо події, на них зафіксована фрагментарно, лише розмова ОСОБА_1 із поліцейськими та оформлення адміністративних матеріалів в приміщенні Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області.

Отже, згідно дослідженого суддею відеозапису не вбачається, факт застосування спеціальних засобів самооборони ОСОБА_1 .

З урахуванням наведених обставин у їх сукупності, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний судом належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

За таких обставин суд приходить до висновку про те , що будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 30 квітня 2022 року умисного застосування спеціальних засобів самооборони з порушенням установлених правил, відсутні як у адміністративних матеріалах так само й не встановлені судом.

При цьому відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Вимогамич.1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна, необережна)дія чи бездіяльність, яку посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до приписів статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вимогами ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

При цьому, приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку про те , що поза розумним сумнівом допустимими та достатніми доказами не доведено вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченогоч.1ст.195-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно неї за вказаною статтею підлягає до закриття у зв"язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу зазначеного адміністративного правопорушення .

Керуючись Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07 листопада 2015 року; статтями 7, 9, частиною 1 статті 195-3, статтями 245- 247, 251, 268, 280, 283 - 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 195-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності подається до Житомирського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Попільнянського

районного суду Є.О.Зайченко