ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчук В.Т., за участі секретаря судового засідання Костюк Л.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кирилюк Т.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кирилюк Т.А. на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 січня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп. на користь держави.

Згідно постанови суду першої інстанції, 24 грудня 2021 року о 21 год. 10 хв., в м. Чернівці по вул. Миру, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння та почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, адвокат Кирилюк Т.А. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 січня 2022 року скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що через хвилювання та присутність працівників поліції ОСОБА_1 не мав фізіологічної можливості здати біологічну речовину (сечу).

Провадження № 33/822/113/22 Головуючий у І інстанції: Нестеренко Є.В.

Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Марчук В.Т.

Вказує, що після того, як працівники поліції поїхали та припинився психологічний тиск на ОСОБА_1 , останній самостійно пройшов тест у лікаря-нарколога за результатами якого наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено.

Посилається на те, що ні працівниками поліції, ні лікарем-наркологом після заяви ОСОБА_1 про не можливість здати сечу, не було запропоновано здати інший вид біологічних зразків.

Зауважує, що у висновку лікаря нарколога №1535 зазначено час складання 21 год. 20 хв., що не відповідає дійсності, оскільки відповідно до відеозаписів з бодікамер поліцейських вбачається, що лікар складає висновок о 23 год. 13 хв.

Апеляційні доводи обґрунтовує і тим, що матеріали справи не містять доказів причини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а наявні в матеріалах справи відеозаписи з нагрудних камер поліцейських не містять моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а відображають лише те, як працівники поліції підходять до припаркованого автомобіля ОСОБА_1 .

Вказує, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його прав та обов`язків, протокол про адміністративне правопорушення також не містить такої відмітки, на що суд першої інстанції не звернув уваги.

Зауважує, що наявні в матеріалах відеозаписи не є безперервними, а тому не можуть слугувати належним та допустимим доказом у даному випадку.

Зауважує, що суд першої інстанції не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, у зв`язку з чим постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, подану апеляційну скаргу, заслухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кирилюк Т.А. про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення, зокрема є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зміст оскаржуваної постанови свідчить, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону не дотримався та у повному обсязі не з`ясував всі обставини справи.

Так, відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», вбачається, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 4 розділу І вищевказаної Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП повинен містити ознаки сп`яніння, які поліцейський виявив у водія транспортного засобу, які стали підставою вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння. При відсутності вказаних ознак сп`яніння відсутні правові підстави для огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №335184 від 24 грудня 2021 року вбачається, що працівниками поліції були виявлені у ОСОБА_2 ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння очей та почервоніння очей.

Однак, вказані ознаки не відповідають переліку ознак наркотичного сп`яніння, вказаних у вищезазначеній Інструкції, у зв`язку з чим працівниками поліції було порушено процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є неналежним доказом.

Крім того, відповідно до вимог пунктів 2.12, 3.17 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно п. 12 Розділу ІІІ Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Відповідно до п. 13 Розділу ІІІ Інструкції для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Проведення лабораторних досліджень в медичному закладі є обов`язковим для визначення факту перебування особи в стані наркотичного сп`яніння.

З матеріалів справи, а також досліджених в судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що перебуваючи у медичному закладі протягом години, ОСОБА_1 неодноразово намагався здати сечу для проведення лабораторного дослідження, однак не зміг цього зробити, посилаючись на відсутність фізіологічного бажання. Дослідження інших видів біологічного середовища з метою встановлення сп`яніння ОСОБА_1 ні працівниками поліції, ні лікарем не пропонувалось.

Неможливість надання ОСОБА_1 одного зразку біологічного середовища для з`ясування стану наркотичного сп`яніння без пропозиції йому надати інші зразки, в тому числі аналіз крові, не може вважатися відмовою ОСОБА_1 від виконання вимоги поліцейського у відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

За таких обставин, факт викладений у протоколі про адміністративне правопорушення щодо відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння не знайшов свого підтвердження.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова водієм від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому Законом порядку.

Разом з тим, будь-яких інших доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння матеріали справи не містять.

В справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» № 46477/99, Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У п. 146 по справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена допустимими та достовірними доказами.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кирилюк Т.А. - задовольнити.

Постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 січня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя [підпис]В.Т. Марчук

"Копія. Згідно з оригіналом." Суддя _______________ В.Т. Марчук (посада) (підпис) (ПІБ)

15.02.2022 року

(дата засвідчення) копії)