Справа № 703/742/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2022 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч.3 ст.184 КУпАП,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 26 березня 2022 року близько 22 години 00 хвилин ухилився від виконання батьківських прав та обов`язків щодо виховання свого сина ОСОБА_2 , внаслідок чого останрній 26 березня 2022 року керував транспортним засобом без посвідчення водія, яке не отримував взагалі.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.184 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністативної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення судової повістки.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 не подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю явки у судове засідання, хоча достовірно знав про перебування справи на розгляді у суді, не з`явився у судове засідання, суддя оцінює таку процесуальну поведінку як направлену на умисне, безпідставне затягування розгляду справи з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.38 КУпАП, що суперечить загальноправовому принципу добросовісності.

Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Суддею, також, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України" сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

При цьому, суддя враховує, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.184 КУпАП, законом не встановлено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №843748 від 26 березня 2022 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, та в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, при цьому ОСОБА_1 не заперечував викладені у даному протоколі обставини;

- письмовими поясненнями неповнолітнього ОСОБА_2 від 26 березня 2022 року, які отримані у присутності його матері ОСОБА_3 , відповідно до яких, він 26 березня 2022 року близько 21 години по вул. Соборна в м. Сміла біля магазину «Едельвейс» керував автомобілем «Тойота Раф 4», д.н.з. НОМЕР_2 , та був зупинений працівниками територіальної оборони, оскільки здійснював рух на автомобілі під час комендантської години. Права керування транспортним засобом не має та ніколи не отримував.

Отже, неповнолітній ОСОБА_2 , батьком якого є особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, а саме - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, доведена повністю.

Як передбачено ч.3 ст.184 КУпАП, вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу, тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідності ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, сімейний та майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшує чи обтяжує відповідальність, суддя вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень та вважає, що таке стягнення є доцільним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Даний вид впливу суддя вважає достатнім і доцільним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Доказів, які звільняють ОСОБА_1 від сплати судового збору за розгляд справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять та останнім не надані.

Керуючись ст. 9, 23, 40-1, 184, 252, 283-285, 294 КУпАП, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 496 грн. 20 коп. судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя І.Я. Биченко