Справа № 444/863/22 Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р.Й.
Провадження № 33/811/668/22 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

представника потерпілої-адвоката Федірко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_2 на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 31 травня 2022 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Жовківського районного суду Львівської області від 31 травня 2022 року справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП провадженням закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 12.05.2022 о 21:30 год. за адресою: АДРЕСА_1 вчинив конфлікт в ході якого погрожував позбавленням майна, житла своїй колишній дружині - ОСОБА_2 , чим своїми діями вчинив психологічний тиск. Також під час конфлікту вчинив штовханину. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного та фізичного характеру відносно своєї колишньої дружини, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На постанову судді потерпіла ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що суд безпідставно закрив провадженні у справі відносно ОСОБА_1 .

Зазначає, що відео яке враховано судом не повновою мірою відображає суть конфлікту. ОСОБА_1 наставив по всьому будинку камери відео спостереження, однак в судовому засіданні оглядалось лише відео з кухні, хоча камери є в коридорі та на другому поверсі.

Судом першої інстанції зазначено, що ані в письмових поясненнях ОСОБА_2 , ані в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що ОСОБА_1 застосовував до неї фізичну силу. Однак таке твердження не відповідає дійсності, оскільки у протоколі зазначено, що виганяв колишню дружину з дому та штовхав її, такими діями вчинив психологічне та фізичне домашнє насилля.

Поза увагою суду першої інстанції також залишені і інші докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства, а саме: не враховано та не досліджено форму оцінки ризиків вчинення домашнього насилля, згідно з якого рівень небезпеки середній; рапорт інспектора поліції; терміновий заборонний припис складений відносно ОСОБА_1 .

Крім того, у цей вечір у ОСОБА_1 вилучено зброю, яку вона розцінює, як джерело підвищеної небезпеки для свого життя та здоров`я.

Представник потерпілої ОСОБА_3 адвокат Федірко І.І. в суді апеляційної інстанції пояснила, що 12.05.2022 до ОСОБА_2 зателефонувала старша дочка та повідомила, що молодша дочка пішла з подвір`я і вона не може її довго знайти. Після того, як ОСОБА_2 повернулась додому у не була розмова із молодшою дочкою, в яку втрутився колишній чоловік ОСОБА_1 , та колишня свекруха, яка кричала до ОСОБА_2 з другого поверху. ОСОБА_2 піднялась на другий поверх куди за нею пішов ОСОБА_1 . Коли ОСОБА_2 спускалась чоловік штовхнув її, а потім в коридорі поза межами огляду камери стиснув їй руки та кричав, що вижене її з будинку.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу заперечив, просив постанову судді першої інстанції залишити без змін. Зазначив, що 12.05.2022 близько 22 год у нього відбувся конфлікт із колишньою дружиною ОСОБА_2 . Кофлікти з колишньою дружиною виникають часто, але жодного насильства по відношенню до неї не вчиняв.

Заслухавши виступ захисника Федірко І.І., пояснення ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що в задоволені апеляційної скарги слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами у справах про адміністративні правопорушення, згідно з приписами ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддею першої інстанції цих вимог закону в повній мірі було дотримано, а тому суддя дійшов правильного висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення тягне за собою юридичну відповідальність.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 12.05.2022 о 21:30 год. за адресою: АДРЕСА_1 вчинив конфлікт в ході якого погрожував позбавленням майна, житла своїй колишній дружині - ОСОБА_2 , чим своїми діями вчинив психологічний тиск. Також під час конфлікту вчинив штовханину. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного та фізичного характеру відносно своєї колишньої дружини, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як пояснив в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 12.05.2022 близько 22 год у нього відбувся конфлікт із дружиною ОСОБА_2 . Не заперечував, що стримував ОСОБА_2 так як намагався вберегти свою маму, щоб ОСОБА_2 не побила її, оскільки вже наявне кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 125 КК України.

З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно був словесний конфлікт (суперечка), яка розпочалась під час того, як ОСОБА_2 розмовляла із дітьми, а ОСОБА_1 спустився з другого поверху. ОСОБА_2 під час розмови схопившись із-за столу вибігла із кухні в інше приміщення, діти побігли за нею з проханням "мама не треба!" На відезаписі видно, як ОСОБА_1 , загородив їй прохід і в цей момент ОСОБА_2 його штовхнула, а ОСОБА_1 натиском свого тіла відтиснув її в коридор, поза зоною видимості камери. В коридорі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пробули не довго, разом з ним були і діти, і жодних криків про бійку, будь яких погроз не було, а сама ОСОБА_2 спокійно зайшла до кухні.

З викладеного вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбувся словесний конфлікт, який не утворює сам по собі складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також у матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази про те, що під час конфлікту ОСОБА_1 діяв з умислом спричинити ОСОБА_2 емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, а відтак завдати шкоди її психічному здоров`ю.

Відтак, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а тому постанова судді про закриття провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП є обґрунтованою та відповідає фактичним обставинам справи.

Суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки висновок судді підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів.

Порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було. Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП суддя повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 31 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах