Провадження № 3-зв/127/14/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Бойко В.М., розглянувши заяву адвоката Люлика Романа Івановича який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відвід судді Вінницького міського суду Вінницької області Ковальчук Лариси Василівни по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області в провадження судді Ковальчук Л.В. надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виконуючи професійні обов`язки, 13.06.2022 року адвокат Люлик Р.І. з`явився до Вінницького міського суду Вінницької області для розгляду справи стосовно ОСОБА_1 . Разом з тим, перед початком розгляду справи, головуюча суддя поцікавилась у нього чи є присутня безпосередньо ОСОБА_1 . На що адвокат зазначив, що ОСОБА_1 уповноважила адвоката представляти її в судовому засіданні. Однак, суддя Ковальчук Л.В. повідомила адвокату, що явка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є обов`язковою у даній категорії справи. Адвокат з такою думкою не погоджується, посилаючись на ч.2 ст. 268 КУпАП. Таким чином, ОСОБА_2 вважає, що в ході підготовки та призначення справи до судового розгляду в діяннях судді Ковальчук Л.В. проявилася необ`єктивність, що дає підстави припускати про її упередженість. Вищевикладене і стало підставою для заявлення судді Ковальчук Л.В. відводу у даній справі.

В судове засідання особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 та її захисник Люлик Р.І. не з`явилися, повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід судді у відсутність осіб, що не зявилися.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та заяву про відвід судді Ковальчук Л.В. суд дійшов наступних висновків.

Вирішуючи заявлений відвід, суд виходить з того, що КУпАП не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок вирішення відводу, заявленого судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення.

Рада суддів України пунктом 4 рішення № 34 від 08 червня 2017 року також роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

За таких обставин клопотання про відвід судді підлягає розгляду за аналогією процесуальних норм, які містяться в КПК України, оскільки у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року Європейський суд з прав людини зазначив, що український уряд визнав кримінальний характер КУпАП.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені, зокрема, під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Частиною 1 ст. 81 КПК України визначено, що у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35цього Кодексу.

Незалежність і недоторканність суддів гарантують ст.ст. 126 і 129 Конституції України, якими встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону.

В ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом.

У рішенні по справі «Мироненко і Мартенко проти України» (заява № 4785/02) від 10.12.2009 (пункти 66-70) Європейський суд з прав людини зазначає, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими і у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення. Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

В даному випадку суд вважає, що заява про відвід судді Ковальчук Л.В. є безпідставною та необґрунтованою, відсутні підстави, передбачені законом, для задоволення відводу, судом не встановлено обставин, які б викликали сумнів у неупередженості судді.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» від 13.06.2007 № 8, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгодасторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

У висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Всі доводи заявника зводяться до його незгоди з висловлюванням судді Ковальчук Л.В. здійсненими під час підготовки справи до розгляду 13.06.2022 року по справі про адміністративне правопорушення № 127/10687/22, що в свою чергу не є правовою підставою для відводу судді.

Окрім того, адвокат Люлик Р.І. та ОСОБА_1 не позбавлені права в подальшому, у випадку незгоди з остаточним рішенням судді Ковальчук Л.В. по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, викласти заперечення з приводу процесуальних дій судді Ковальчук Л.В, в апеляційній скарзі на остаточне рішення по справі.

Заявником не доведена наявність обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в неупередженості судді, які б унеможливлювали ухвалення об`єктивного рішення у справі. Будь-яких фактів того, що суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ковальчук Л.В. виявлявляє упередженість при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлено, тому суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про відвід судді Ковальчук Л.В.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 245, 246, 248 КУпАП, ст.ст. 75, 80 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви адвоката Люлика Романа Івановича який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відвід судді Вінницького міського суду Вінницької області Ковальчук Лариси Василівни по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: