Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/700/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.09.2021.

Цією постановою з урахуванням постанови від 15.11.2021 про виправлення описки:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: ОСОБА_3 , тимчасово не працююча, визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб.

Стягнути з громадянки Афганістану ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №010767 від 21.09.2021

та постанови судді від 24.09.2021 вбачається, що 20.09.2021 о 16 год. в пункті пропуску «Малий Березний» на підставі Угоди про реадмісію осіб між Україною та Європейським співтовариством було прийнято на територію України громадянку Афганістану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на ділянці відповідальності впс «Великий Березний» в складі групи осіб, поза пунктом пропуску перетнула державний кордон України та 16.09.2021 була затримана прикордонною поліцією СР в районі 150-151 п/зн за незаконний перетин державного кордону з України в Словацьку Республіку, чим порушила вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України». Вказані дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч.2 ст.204-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді від 24.09.2021 скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП або повернути матеріали справи для належного оформлення уповноваженому на складання протоколу органу. Заперечує факт вчинення правопорушення, а постанову суду вважає необґрунтованою та незаконною. Вказує на те, що 05.05.2021 вона разом зі своїми синами прибула до України відповідно до виданих віз на запрошення свого брата громадянина Афганістану ОСОБА_4 , мешканця АДРЕСА_1 , що підтверджується нотаріально-посвідченим запрошенням. Просить врахувати, що вона з дітьми стали жертвами торгівлі людьми і на території Словацької Республіки опинилися у зв`язку з тим, що були незаконно вивезені туди невідомими особами, в супереч її волі.

-2-

Вважає, що сам факт виявлення її на території Словацької Республіки не свідчить про те, що вона незаконно перетнула державний кордон України, у тому числі відсутні докази, які б це підтвердили. Зазначає також, що суд не повідомив її про час та місце слухання справи та розглянув таку у її відсутності, чим порушив її права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Будучи неодноразово належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_2 та її захисник - адвокат Мартинов Г.К. на розгляд справи щодо ОСОБА_2 не з`явилися. Останні рухом справи не цікавилися, судову кореспонденцію отримували, до суду в черговий раз не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч.4 ст.294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 та її захисника - адвоката Мартинова Г.К., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст.ст.268,271 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) належним чином дотримані.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №010767 від 21.09.2021 стверджується, що 20.09.2021 о 16 год. в пункті пропуску «Малий Березний» на підставі Угоди про реадмісію осіб між Україною та Європейським співтовариством було прийнято на територію України громадянку Афганістану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на ділянці відповідальності впс «Великий Березний», в складі групи осіб поза пунктом пропуску перетнула державний кордон України та 16.09.2021 була затримана прикордонною поліцією СР в районі 150-151 п/зн за незаконний перетин державного кордону з України в Словацьку Республіку, чим порушила вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України». Вказані дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) адміністративного правопорушення підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №010767 від 21.09.2021; протоколом адміністративного затримання від 20.09.2021; проколом особистого огляду речей від 20.09.2021; актом про приймання-передавання особи від 20.09.2021; рапортом начальника відділу прикордонної служби «Великий Березний».

-3-

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_2 вимог ст.9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991, та її винуватість у вчиненні передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що заступник начальника з адміністративно-юрисдикційної діяльності - начальник групи тримання відділу прикордонної служби «Великий Березний» Кирилюк А.В. був упереджений при складанні щодо ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) протоколу за ознаками передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) у вчиненні адміністративного правопорушення, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги .

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового визнання нею вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а також підписання протоколу та інших наявних у матеріалах справи документів.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що заступник начальника з адміністративно-юрисдикційної діяльності - начальник групи тримання відділу прикордонної служби «Великий Березний» ОСОБА_6 діяв у межах наданих йому повноважень.

Доводи апеляційної скарги про те, що розгляд справи проведено без участі ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) , що призвело до порушення її прав, - апеляційний суд відхиляє, як такі що не свідчать про порушення права на захист і не свідчать про відсутність у її діях складу передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП адміністративного правопорушення. При цьому, враховується і те, що як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, у тому числі й протоколу про адміністративне затримання, то на прохання ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) їй було забезпечено захисника адвоката Жук Л.Б., що стверджується дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, до якої застосовано адміністративне затримання від 20.09.2021 №853. Разом з тим, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що протокол було складено за участю перекладача ХАССАН Ахмад. Також зі змісту заяви ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) в присутності перекладача УЛЛАХ Ірфан, яка ними обома власноручно підписана вбачається, що вона розгляд справи просить провести без її участі.

Жодних відомостей про те, що ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) проти своє волі була переміщена на територію Словацької Республіки, у тому числі стала жертвою торгівлі людьми під час апеляційного розгляду не встановлено та, до апеляційної скарги будь-яких доказів з цього приводу не долучено.

Таким чином, висновок суду про визнання ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, і є законним та обґрунтованим.

Разом з тим, накладаючи на ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту, суддя першої інстанції припустився помилки та неправильно застосував норми КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.32 КУпАП адміністративний арешт не може застосовуватись, зокрема до жінок, що мають дітей віком до дванадцяти років.

-4-

Як встановлено матеріалами справи, у ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) є дитина віком до дванадцяти років ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У зв`язку із вищевикладеним, апеляційний суд вважає за необхідне змінити накладене стягнення на ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) з адміністративного арешту на штраф у розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст.294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів чи виклику свідків, не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.09.2021 про притягнення ОСОБА_9 ( ОСОБА_5 ) до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.204-1 КУпАП, в частині накладення адміністративного стягнення змінити.

Накласти на ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) адміністративне стягнення у виді штрафу в розмір 500 (п`ятиста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

В решті постанову судді від 24.09.2021 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя