Справа № 133/2431/21
Провадження № 33/801/156/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кучерук І. М.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 лютого 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20 січня 2022 року про притягнення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 130 КпАП України,

встановив:

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496, 20 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що він взагалі не керував автомобілем і не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КпАП України. Покладений судом в основу судового рішення як доказ протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути беззаперечним доказом його вини у вчиненні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 і його захисник адвокат Дем`янюк В.Б. вимоги апеляційної скарги підтримали на умовах, викладених у ній, і просили задовольнити.

ОСОБА_1 пояснив, що тої ночі, коли сталася подія, він транспортним засобом не керував, про що пояснював працівникам поліції. Коли вони під`їхали, він взагалі сидів на пасажирському сидінні, а керував авто ОСОБА_3 , який відразу на місці пояснював, що саме він є водієм, надав відповідні документи як на автомобіль, так і на право керування ним. Його, ОСОБА_1 , відмова від освідування на стан сп`яніння пов`язана якраз із тим, що він не був водієм, а відтак не зобов`язаний проходити огляд.

Апеляційний суд згідно з вимогами статті 294 КпАП України переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження в справі закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Так, згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №463099 від 25.07.2021 водій ОСОБА_1 того ж дня 25.07.2021 о 02 год 25 хв керував транспортним засобом Opel Оmega д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що виражались у хиткій ході, нерозбірливим мовленням та запахом з ротової порожнини). Від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції за частиною 2 статті 130 КпАП України, оскільки протягом року він притягувався до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09.11.2020.

Вказаний протокол складений та підписаний уповноваженою на те особою ПСРПП ВП№2 Хмільницького РВП рядовим поліції Є. Козунь, проте він не відповідає вимогам статті 256 КпАП України.

Так, всупереч вимогам частини 3, 4 статті 256 КпАП України протокол не підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а в протоколі відсутній запис про його відмову від підписання протоколу, відсутній запис про відмову особи надати пояснення щодо суті порушення, роз`яснення його прав тощо.

В протоколі вказані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які власноручно його підписали, проте за змістом їх пояснень вони підтвердили лише факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, вони не були свідками й не надавали пояснень з приводу того, чи керував він транспортним засобом.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 статті 266 КпАП України огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

На доданому до матеріалів справи відеозаписі жодним чином не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Запис розпочинається у час, коли ОСОБА_1 знаходиться на тротуарі, поза транспортним засобом, яким він нібито керував, і поряд зі службовим автомобілем патрульної поліції. При цьому працівник поліції задає йому запитання щодо згоди чи відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а ОСОБА_1 нерозбірливо на них відповідає. В кадрі перебуває також стороння особа (мати ОСОБА_1 ), яка свариться з ним, намагається нанести йому удари руками по обличчю тощо.

Відтак працівниками поліції не вжито належних заходів до фіксації правопорушення, обставин його вчинення, зокрема, не дотримано процедури проведення огляду на стан сп`яніння, так як ОСОБА_1 взагалі не було запропоновано пройти такий огляд на місці, мали місце грубі порушення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не ознайомлена з ним, їй не було надано можливості надати свої пояснення. Процедура складання протоколу, відмова ОСОБА_1 від його підписання на відеозаписі не відображені. Навпаки, ОСОБА_1 на запитання працівника поліції про те, чи підписуватиме він протокол відповів ствердно.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_3 підтвердив пояснення ОСОБА_1 в частині, де він стверджував, що саме ОСОБА_3 керував вказаним в протоколі автомобілем, надав як свої документи, так і документи на автомобіль, проте протокол чомусь було складено на ОСОБА_1 . Навіть за умов суперечності даних показів з показами свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які є дружиною і матір`ю ОСОБА_1 відповідно, неспростованими матеріалами справи є пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і показання свідка ОСОБА_3 про те, що саме він керував транспортним засобом.

Також викликає обґрунтовані сумніви наявність підстав для проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, так як з відеозапису неможливо з`ясувати наявність ознак сп`яніння, що зазначені в протоколі: як то запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, нерозбірлива мова, а через 40 хв. після складення протоколу ОСОБА_1 пройшов відповідний огляд в порядку самозвернення й отримав негативний результат (тверезий).

Згідно статтею 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Отже, за винятком власне протоколу про адміністративне правопорушення, який є недопустимим доказом, будь-які інші докази, які б вказували на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а відтак протиправно відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, матеріали справи не містять.

Зазначені обставини справи та норми права залишилися поза увагою суду першої інстанції який дійшов необґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене частиною 2 статті 130 КпАП України.

У справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї" від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою".

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, а апеляційний суд не наділений повноваженням збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КпАП України.

Керуючись статтями 247, 251, 268, 289, 294 КпАП України, Суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20 січня 2022 року скасувати, а провадження в адміністративній справі № 133/2431/21 закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник