Справа № 215/1810/22
ПОСТАНОВА
22 червня 2022 року м. Кривий Ріг
Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Квятковський Я.А. розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України; який притягався до адміністративної відповідальності: 11.08.2021 Криворізьким районним судом міста Кривого Рогу за ч. 1 ст. 130 КУпАП; 22.09.2021 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу за ч. 1 ст. 130 КУпАП; який ніде не працює; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 3 ст. 126 КУпАП та за ч. 3 ст. 130 КУпАП,-
28.05.2022 о 10:30 год. в м. Кривому Розі Тернівський район по вул. С.Колачевського, 126, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами ВП 58441529 від 20.01.2022. Правопорушення зафіксовано на бодікамеру 475847,475949. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Крім того, 28.05.2022 р. о 10:30 год. в м. Кривому Розі Тернівський район по вул. С.Колачевського, 126, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора « Alcotest 6820» та проходження такого огляду в медичному закладі КП "КБЛПД" ДОР" відмовився. ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 та наявність у його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та ч. 3 ст. 126 КУпАП, що підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення від 28.05.2022 ( а.с. 3, 11), рапортами (а.с. 4, 14), копією постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (а.с.6-7), поясненнями (а.с. 12), направленням (а.с. 13), довідками адмінпрактики (а.с. 15, 16), довідкою від 28.05.2022, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами (а.с. 18), відеозаписом з бодікамери (а.с. 17).
Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Враховуючи те, що справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 № 215/1810/22 за ч.3 ст. 126 КУпАП та №215/1932/22 за ч.3 ст. 130 КУпАП розглядаються одночасно, вважаю за необхідне об`єднати дані справи в одне провадження та присвоїти № 215/1810/22.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Частиною 3 ст.126 КУпАПпередбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, - у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.
Згідно п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 3 ст.130 КУпАПпередбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.
Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Згідно довідки від 28.05.2022 встановлено, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами (а.с.18), тому він підлягає адміністративній відповідальності, як водій, який керував транспортним засобом і має посвідчення водія, з ознаками алкогольного сп`яніння, що передбачено нормами ч. 3 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, приходжу до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 стягнення у межах санкцій ч. 3 ст. 130 КУпАП, яка передбачає накладення стягнення за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 15 діб, без конфіскації транспортного засобу, окільки доказів того, що у власності ОСОБА_1 є транспортні засоби суду не надано, та з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.
Також слід зазначити, що відповідно до статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року кожен, кого суд визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, має право на перегляд судом вищої інстанції факту визнання його винним або винесеного йому вироку.
У справі Швидка проти України у рішенні від 30 жовтня 2014 року Європейський суд констатував порушення ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції у зв`язку з тим, що суд розглянув апеляційну скаргу заявниці на постанову суду першої інстанції про визнання її винною у вчиненому адміністративному правопорушенні вже після того, як вона відбула призначене її покарання у повному обсязі, і цей перегляд таким чином не міг виправити недоліки суду першої інстанції.
Таким чином, з метою недопущення порушення прав і свобод особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та якій обрано захід стягнення у вигляді адміністративного арешту, з урахуванням практики ЕСПЛ, суд вважає, що не слід виконувати постанову про застосування адміністративного арешту негайно після її винесення.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, якою встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, яке відповідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде складати 496,20 грн.
Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 279, 280, 281, 283-285, 287, 289, 291, 294, 308 КУпАП, суддя -
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП та ч. 3 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:
- за ч. 3 ст. 126 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці;
- за ч. 3 ст.130 КУпАП у вигляді виді адміністративного арешту строком на 15 діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.
На підставі ст. 36 КУпАП, у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно накласти на ОСОБА_1 стягнення у вигляді виді адміністративного арешту строком на 15 діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496,20 грн.на користь держави (Державна судова адміністрація України).
Строк адміністративного арешту обчислювати з моменту затримання особи.
Постанова підлягає виконанню після вступу її в законну силу.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором та потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

СУДДЯ: