Справа № 587/838/22
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 липня 2022 року суддя Сумського районного суду Сумської області Черних О.М., розглянувши матеріали які надійшли від відділення поліції № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУ НП України в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Володимирівка, Сумського району, Сумської області, непрацюючого, мешканця: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
05.07.2022 року до Сумського районного суду Сумської області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 241540 - 18 червня 2022 року близько 14-05 годин в с. Стецьківка по вул. Сумська, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 1102 д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Об`єктивна сторона складу правопорушення це система передбачених адміністративно-правовою нормою ознак, що характеризують зовнішню сторону проступку; протиправне діяння (бездіяльність);шкідливі наслідки діяння; причинний зв`язок між діянням (бездіяльністю) та наслідками.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину категорично не визнав та суду пояснив, що після зупинки працівниками поліції, останні його звинуватили у ознаках алкогольного сп`яніння. Він після даних звинувачень запропонував пройти тест на Драгер, але працівники поліції не надали алкотестера та почали його звинувачувати, що начебто він з ознаками наркотичного сп`яніння, і що необхідно їхати до медичного закладу для проходження огляду. На це він також погодився, і вони вже доїхали до вул. Курської в м. Суми, дитині в його автомобілі стало зле, оскільки була велика спека, Таврія дуже грілася, але вимушені були їхати ще й з увімкненою пічкою. На пропозицію залишити авто на вулиці при спеці, він відмовив, оскільки дитині й так було зле. Тоді працівник поліції почав складати протокол за відмову, на його заперечення не реагував, а навпаки шантажував, що чим довше він буде балакати тим довше вони простоять на спеці. Він вимушений був підписати протокол, хоча й бачив, що складають його за ознаками алкогольного сп`яніння, але на його слова ніхто не реагував.
Суд безпосередньо підходить до оцінки доказів.
В судовому засіданні встановлено, що вказані пояснення ОСОБА_1 повністю підтверджуються та узгоджуються з наданими на диску відеоматеріалами, що суперечить викладеному в протоколі про адміністративне правопорушення.
Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України", "Малофєєва проти Росії", "Карелін проти Росії" суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загальноправовому і процесуальному значеннях. Як загально-правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - об`єктивне правоположення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і ЄСПЛ, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю з-за недоведеності його вини.
А тому, керуючись ст. 247 ч. 1 КУпАП, суддя-
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О.М.Черних