Справа № 456/108/22
Провадження № 3/456/194/2022
ПОСТАНОВА

іменем України

17 травня 2022 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гула Л. В. , розглянувши матеріали, які надійшли з Стрийського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 170213 від 03.01.2022 ОСОБА_1 02.01.2022 о 16 год. 30 хв. в с. Конюхів Стрийського району Львівської області передав керування транспортним засобом «Volkswagen Golf», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком № 1 Стрийської ЦРЛ та адміністративним протоколом ААБ № 170307 від 02.01.2022, чим порушив вимоги п. 2.9г Правил дорожнього руху, тому його дії кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, інтереси його на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги представляв адвокат Чернобук Я.Л., який подав письмові пояснення щодо протоколу, в яких зазначив, що ОСОБА_1 не є власником чи користувачем транспортного засобу «Volkswagen Golf», н.з. НОМЕР_1 , а відповідно не міг передавати керування вказаним автомобілем ОСОБА_2 . Просив закрити провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, покликаючись на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням чинного законодавства та не відповідає фактичним обставинам події, а в матеріалах справи відсутні докази, які б беззаперечно свідчили поза розумним сумнівом, що саме водій ОСОБА_1 передав керування ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши долучені до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, положеннями статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення при передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`ягніння, полягає у допуску (переданні) до фактичного виконання функції водія особою, у віддані (користуванні, розпорядженні) якої знаходиться (перебуває) транспортний засіб.

Крім того, відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан.

Таким чином, для настання відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за передачу керування особі, що перебуває у стані сп`яніння, необхідною є наявність таких обставин: особа, якій передано керування автомобілем, перебуває у стані сп`яніння, і це є явним, очевидним; власнику автомобіля (особі, у віданні якої перебуває автомобіль) достовірно відомо, що він передає керування особі, яка перебуває у стані сп`яніння.

Так, згідно з протоколом ААБ № 170213 від 03.01.2022 ОСОБА_1 інкримінується, що він 02.01.2022 о 16 год. 30 хв. в с. Конюхів Стрийського району Львівської області передав керування транспортним засобом «Volkswagen Golf», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком № 1 Стрийської ЦРЛ та адміністративним протоколом ААБ № 170307 від 02.01.2022.

Разом з тим, оглядом системи документообігу суду та Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що протокол серії ААБ № 170307 від 02.01.2022 щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП був предметом розгляду Стрийського міськрайонного суду Львівської області.

Так, постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07.04.2022, яка набрала законної сили 18.04.2022, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду в справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року в справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року в справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає, серед іншого, і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Так як обставини події встановлені і викладені в постанові Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07.04.2022, то така є обов`язковою та враховується судом при розгляді справи про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої постановлена вказана постанова суду, однак лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, відсутність перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння (відсутність складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП) встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Зважаючи на викладене, висновок щодо передачі ОСОБА_1 керування транспортним засобом ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, ґрунтувався на припущеннях

Статтею ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Козинець проти України» (заява № 75520/01) від 06 грудня 2007 року суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Таким чином, судом встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , якому відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом, закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відтак ОСОБА_1 не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Доказів протилежного суду не надано і таких у судовому засіданні не здобуто.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки під час судового розгляду встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247, 279, 283, 284, 287, 289 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Л.В.Гула