Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення №33/4806/51/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.11.2020.

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 , офіцер відділу соціального-гуманітарного забезпечення Чопського прикордонного загону, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. судового збору.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №010205 від 20.10.2020 та постанови судді від 23.11.2020 вбачається, що 27.09.2020 військовослужбовець ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст.11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, зокрема не забезпечив своєчасного вибуття прикордонного наряду «Прикордонний патруль» на охорону державного кордону, оскільки прикордонний наряд повинен був нести службу з 04 год. по 12 год. 27.09.2020, а фактично отримав наказ на охорону державного кордону о 04 год. 19 хв. 27.09.2020, що призвело до не забезпечення надійної охорони державного кордону. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді від 23.11.2020 щодо нього є незаконною. Всупереч відсутності даних про належне його сповіщення про час і місце судового розгляду справи, судом в порушення вимог ст.268 КУпАП, розгляд проведено без його участі, що позбавило його можливості надати суду пояснення з приводу обставин правопорушення. Посилається на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, оскільки він

-2-

віддав наказ по охороні державного кордону, одразу по закінченню перевірки офіцером ВВБ ОСОБА_3 . Разом з тим, зазначає, що 27.09.2020 був помічником старшого зміни прикордонних нарядів, тому відання наказів по охороні державного кордону належить до повноважень старшого зміни. Одночасно ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки такий ним пропущений з поважних причин, так як він присутнім під час розгляду справи не був, про наявність і зміст постанови суду дізнався лише 13.01.2021.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який частково підтримав апеляційну скаргу, просив звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначність, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова судді винесена без участі ОСОБА_1 , при цьому даних про вручення йому судової повістки та будь-яких відомостей про отримання копії оскаржуваної постанови ОСОБА_1 , окрім тих, на які вказується у клопотанні, в матеріалах справи не міститься.

Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову суду від 23.11.2020, а тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та захист, причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, визнаються поважними, у зв`язку з чим, клопотання про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а строк поновленню.

Згідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог статей 252,280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, за обставин наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події.

-3-

При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Викладені щодо ОСОБА_1 обставини стверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №010205 від 20.10.2020, висновком службового розслідування від 15.10.2020, поясненнями ОСОБА_4 від 05.10.2020, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 від 15.10.2020, іншими матеріалами справи.

Зокрема, поясненнями свідка ОСОБА_4 підтверджено, що від помічника старшого зміни прикордонних нарядів ОСОБА_1 про виникнення проблемних питань під час здійснення прийому-передачі майна, матеріальних цінностей, які знаходяться в МТНС, не призначення прикордонного наряду «Чатовий» в МТНИ, розташованого в районі 12 прикордонного знаку та не висилання ним о 04 годині 20 на охорону державного кордону відповідно до спланованої та доведеної йому служби, прикордонного наряду «Прикордонний патруль» у складі прапорщика ОСОБА_5 та солдата ОСОБА_6 , йому не надходило.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 27.09.2020 о 03 год. 40 хв. до місця тривалого несення служби прибув з перевіркою офіцер ВВБ майор ОСОБА_3 , якому він надавав необхідну інформацію, і за своєї необачності із запізненням віддав наказ по охороні державного кордону прикордонному наряду «Прикордонний патруль», а саме о 04 год. 19 хв.

Поясненнями свідка ОСОБА_5 стверджується, що ним о 04 год. 27.09.2020 було вишикувано прикордонний наряд у визначеному місці дислокації МТСН для отримання наказу по охороні державного кордону, однак особа, яка мала поставити наказ по охороні державного кордону - старший МТНС ОСОБА_1 був зайнятий перевіркою з офіцером ВВБ, наказ на охорону ділянки державного кордону йому та солдату ОСОБА_6 був поставлений о 04 год. 19 хв.

Згідно службової характеристики на офіцера відділу соціально-гуманітарного забезпечення Чопського прикордонного загону старшого лейтенанта ОСОБА_1 , останній за час несення служби на займаній посаді зарекомендував себе посередньо.

Вищенаведені докази у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог передбачених ст.ст.11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного Статуту Збройних сил України, ст.ст.2,97,101,203 Статуту гарнізонної та вартової служби Збройних сил України та винуватість у вчиненні передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що начальник відділу соціально-гуманітарного забезпечення Чопського прикордонного загону підполковник Кіт В.В. був упереджений при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи - у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, і таких до апеляційної скарги не додано й на такі не посилався ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду справи.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що підполковник ОСОБА_9 при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Доводи апеляційної скарги про те, що в постанові не зазначено якими саме матеріалами справи (доказами) підтверджується вина ОСОБА_1 , апеляційний суд, з урахуванням вищенаведеного, відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються змістом оскаржуваної постанови, з якої вбачається, що у підтвердження вини ОСОБА_1 суд посилається на протокол про адміністративне правопорушення та інші наявні в матеріалах справи докази, тобто наведені вище.

-4-

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції було порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, не надано можливості пояснити обставини, що мали місце, апеляційний суд визнає такими, що не являються порушенням права ОСОБА_1 на захист і не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 враховано апеляційним судом при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, місцевий суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23,33 КУпАП, згідно з якими адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності.

Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

При цьому зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять даних про притягнення ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності, водночас, вчинене ним адміністративне правопорушення не завдало збитків державним чи суспільним інтересам.

Крім того, апеляційний суд враховує і те, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який введений в дію Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який на даний час триває після неодноразового продовження.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що наразі ОСОБА_1 проходить військову службу у складі Сумського прикордонного загону П`ятого прикордонного загону у Глухівській ОТГ Сумської області, яка відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №75 від 25.04.2022 (зі змінами та доповненнями), розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій. Тобто, ОСОБА_1 охороняє кордони України в зоні активних бойових дій та стоїть на захисті нашої Батьківщини.

-5-

Тому, оцінюючи в сукупності дії, наслідки та ставлення ОСОБА_1 до вказаних дій, з урахуванням даних, що характеризують його особу, апеляційний суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 положення ст.22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення і обмежитися усним зауваженням.

На думку апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , підлягає частковому задоволенню, постанова судді - скасуванню з постановленням рішення про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.22,284,294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.11.2020 ОСОБА_1 поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.11.2020 щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 скасувати.

На підставі ст.22 КУпАП ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 цього Кодексу за малозначністю й оголосити йому усне зауваження, а провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.284 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя