Справа №585/2369/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Шульга В. О.
Номер провадження 33/816/99/22 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Баришевої А.І. потерпілого ОСОБА_1 та його представника адвоката Менько Д.Д., розглянувши у режимі відеоконференції у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця б. АДРЕСА_1 , який працює завідуючим відділом Роменського РДЛВМ

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрито, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 грудня 2021 року, 27 липня 2021 року о 22 год. 00 хв. на перехресті вул. Конотопська та вул. Курганська в м. Ромни водій ОСОБА_2 керуючи трактором YANMAR AF 650 D, державний номерний знак НОМЕР_1 , не надав перевагу в русі автомобілю «LADA LARCUS» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого автомобіль здійснив виїзд в кювет, перекинувся та отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 грудня 2021 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрито, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Не погодившись з таким судовим рішенням, особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 грудня 2021 року та закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що в оскаржуваній постанові суддя зазначив про те, що його твердження стосовно того, що провина у ДТП повністю полягає у діях водія автомобіля, а саме у перевищенні ним дозволеної швидкості руху, не взяті до уваги, оскільки здійснюючи виїзд з другорядної дороги на головну водій ОСОБА_2 був зобов`язаний надати перевагу транспортним засобам, які рухаються по головній дорозі. У випадку встановлення перевищення швидкості руху автомобіля, дана обставина не може бути підставою для висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки він бачив автомобіль. Однак, він у свої пояснення не казав, що бачив автомобіль «LADA LARCUS» д.н. НОМЕР_2 . Фактично, під`їхавши по другорядній дорозі (вул. Курганська) до перехрестя із головною дорогою (вул. Конотопська), він пропустив автомобіль, який наближався до даного перехрещення проїзних частин та рухався по головній дорозі, тим самим виконавши вимоги п. 16.11 Правил Дорожнього руху України.

Апелянт вказує, що автомобіль «LADA LARCUS» д.н. НОМЕР_3 він не бачив, тому почав проїзд перехрестя, виконуючи вимоги ПДР. При цьому, автомобіль «LADA LARCUS» д.н. НОМЕР_2 рухався зі швидкістю, яка значно перевищувала допустиму у населеному пункті, що і призвело до того, що водій, побачивши його транспортний засіб, вимушений був застосувати екстрене гальмування та виїхав на обочину та перекинувся.

Крім того, апелянт зазначає, що в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 пояснив, що рухався зі швидкістю близько 50 км/год., однак, вказане не відповідають дійсності та протирічить показам свідка ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та іншим матеріалам справи. У випадку, якщо б автомобіль «LADA LARCUS» рухався зі швидкістю, яку повідомив ОСОБА_1 , він або побачив би його заздалегідь та надав перевагу в русі, як того вимагають ПДР, або встиг би перетнути перехрестя і не створював би перешкод транспортному засобу.

Також, апелянт посилається на те, що в судовому засіданні судом було проведено арифметичні підрахунки, щодо ситуації на перехресті, однак, з такими розрахунками він не погоджується, оскільки його підрахунки дають підстави стверджувати протилежне, про що він заявляв суду, зазначав, що у даному випадку необхідно застосування спеціальних знань та просив призначити в даній справі судово-автотехнічну експертизу, однак, суд відмовив у задоволенні його клопотання.

На думку апелянта, наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати, що його винність у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не доведена, а сумніви повинні тлумачитись судом на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В судове засідання призначене на 28 червня 2022 року на 09 год. 30 хв. до апеляційного суду ОСОБА_2 , в черговий раз, не з`явився, хоча про призначення до апеляційного розгляду поданої ним апеляційної скарги був повідомлений завчасно належним чином.

При вирішенні питання щодо можливості здійснення апеляційного розгляду за відсутності апелянта, апеляційний суд враховує наступне.

У провадженні апеляційного суду дана справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 перебуває з 10 січня 2022 року.

Тривалий не розгляд вказаної справи пов`язаний з неявкою ОСОБА_2 у призначені судові засідання, при тому, що останній направлені на його адресу судові повістки отримував, однак причини своєї неявки суду не повідомляв. Секретарем судового засідання на телефонний номер ОСОБА_2 неодноразово здійснювались дзвінки, з метою з`ясування у останнього причини неявки в судові засідання, однак поспілкуватися з ним не вдавалось., на телефонні дзвінки він не відповідав.

Тобто, апеляційним судом було вжито достатньо заходів для забезпечення права ОСОБА_2 на справедливий суд.

Проте, у ч.ч. 1-3 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі Пономарьов проти України", та "Трух проти України").

У рішенні в справі "Каракуця проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практикою Європейського суду з прав людини, яка є преюдиційною, також встановлено, що якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.

Враховуючи вищезазначене, а також ті обставини, що ОСОБА_2 , знаючи, що в апеляційному суді на розгляді перебуває його апеляційна скарга, в судові засідання за викликом не з`являвся, хоча і отримує судові, апеляційний суд дійшов висновку, що останній не бажає приймати участь у апеляційному розгляді даної справи.

За таких обставин, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також те, що дана справа про адміністративне правопорушення перебуває на розгляду в апеляційному суді вже тривалий час, з метою її розгляду у розумні строки, апеляційний суд не вбачає підстав для відкладення та вважає за можливе здійснити розгляд поданої ОСОБА_2 апеляційної скарги на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 грудня 2021 року, у відсутність апелянта, і у даному випадку його права на доступ до правосуддя не є порушеними.

Таким чином, заслухавши думку потерпілого ОСОБА_1 та його представника адвоката Менько Д.Д., які вважали постанову судді законною та обґрунтованою, просили залишити її без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, у відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З матеріалів даної справи вбачається, що відносно ОСОБА_5 було складено два протоколи серії ДПР18 №174237 від 08 серпня 2021 року та серії ААБ №178226 від 28 серпня 2021 року.

Зі змісту першого протоколу вбачається, що 27 липня 2021 року о 22 год. 00 хв. на перехресті вул. Конотопська та Курганська в м. Ромни Сумської області водій ОСОБА_2 керував трактором YANMAR AF 650 D д.н.з. НОМЕР_1 не надав перевагу в русі автомобілю «LADA LARCUS» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався, наближаючись до перехрестя по головній дорозі, в результаті чого відбулося зіткнення транспортних засобів, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 16.11, правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19 серпня 2021 року адміністративний матеріал з вказаним протоколом було повернуто для усунення недоліків, оскільки суддею було встановлено неякісне складання вказаних матеріалів, не залучення потерпілого, а також, що на підтвердження зіткнення транспортних засобів, та які механічні пошкодження були отримані, про що було зазначено у фабулі протоколу, доказів надано не було.

В подальшому, до суду надійшов інший протокол, складений 28 серпня 2021 року, зі змісту якого вбачається, що 27 липня 2021 року о 22 год. 00 хв. на перехресті вул. Конотопська та вул. Курганська в м. Ромни водій ОСОБА_2 керуючи трактором YANMAR AF 650 D, державний номерний знак НОМЕР_1 , не надав перевагу в русі автомобілю «LADA LARCUS» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого автомобіль здійснив виїзд в кювет, перекинувся та отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

З оскаржуваної постанови вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення була встановлена суддею з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів, а саме, даних, зазначених у схемі місця ДТП, а також показань свідків та відеозапису, який був наданий самим ОСОБА_2 .

При цьому, в судовому засіданні були безпосередньо допитані учасники ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

У своїх поясненнях ОСОБА_2 вказував на те, що 27 липня 2021 року близько 22 год., він виїздив з вул. Курганська на перехрестя з вул. Конотопська, в цей час на вулиці він було вже темно. Він пропустив автомобіль, який рухався по головній дорозі та коли переїхав перехрестя побачив, що йому в кабіну світять фари автомобіля і одразу загальмував. В той же час він побачив, що автомобіль, намагаючись об`їхати його по обочині, з`їхав з дороги та в`їхав в кущ аличі і перекинувся. Він підбіг до автомобіля, також в той час до того авто підійшли люди, які відпочивали у кафе «Катеринка» і запитали, чи все нормально з водієм та пасажиром, на що вони відповіли, що все нормально, після чого вони перекинули автомобіль на колеса, а невдовзі прибула поліція і «Швидка». Він не був згоден з тим, що не надав перевагу в русі, тому що коли він виїздив на перехрестя то транспортний засіб, що рухався, був на відстані близько 400 м. до перехрестя і тому він вважав, що не створить ніяких перешкод. Він рухався не швидко, приблизно 5 кілометрів на годину, під`їхавши до перехрестя побачив автомобіль, що був на горі в районі знака Ромни. Після чого він збільшив швидкість приблизно до 15 км на годину, щоб швидше проїхати перехрестя. Точну швидкість сказати не зміг, так як в тракторі не має спідометра, але по технічному паспорту його максимальна швидкість 30 км/год. Ширина дороги становить 6 м, довжина трактора з преспідбірником, який був причеплений до трактора, становить біля 7 метрів. Коли автомобіль наблизився до нього на відстань біля 10 м, він вже переїхав межу перехрестя, задніми колесами він вже був за межею асфальту головної дороги, на проїзній частині залишався преспідбірник. Тормозний шлях у нього був, сантиметрів 20-30.

При цьому, ОСОБА_2 не був згоден з тим, що саме він порушив правила дорожнього руху, оскільки водій автомобіля значно перевищив швидкість. Вважав, що справу слід розглядати по другому протоколу, так як перший протокол складений не вірно.

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні суду пояснив, що близько 22 години, 27 липня 2021 року, він рухався по головній дорозі, з боку с. Борозенка у напрямку міста, зі швидкістю близько 50 км/год, дорога була вільна, але потім він побачив, що трактор виїхав з другорядної дороги на головну та перекрив йому обидві смуги руху. Він одразу почав гальмувати, з`їхав на обочину та перекинувся. В тому місці дорога має заокруглення. Про наявність небезпеки він зрозумів приблизно за 25 м до перешкоди, він бачив транспортний засіб, але не бачив самого причепа, так як не було габаритів. Він бачив лише передню частину транспортного засобу і, розуміючи що не зможе уникнути зіткнення, з`їхав на обочину.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що в той день він їхав на автомобілі Фольксваген, бус, за трактором яким керував його зять - ОСОБА_2 , їхали вони по справах. Перед перехрестям він їхав позаду трактора та з правої сторони бачив, що з середини гори їхав автомобіль, коли він проїхав, трактор поїхав вперед, та в той час він побачив, як з гори на великій швидкості рухається інший автомобіль, а трактор в той час вже рухався на перехресті.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 , в суді пояснював, що працює інспектором СРПП та був на місці пригоди і складав протокол відносно водія ОСОБА_2 , та зазначав, що останній міг переконатися у безпечності маневру, який він вчиняв, а інший водій автомобіля, як би рухався з дозволеною швидкістю, також міг запобігти зіткненню. Коли він приїхав на місце пригоди то автомобіль стояв на місці де перекинувся, де в цей час був трактор він не пам`ятає. Висновок про швидкість автомобіля він зробив виходячи з подій, тому вважав, що в даній ситуації, правила дорожнього руху були порушені як одним, так і іншим водієм.

Свідок вказував, що у першому протоколі ним не вірно було вказано обставини ДТП, тому було складено інший протокол.

При цьому, з відеозапису, який було враховано суддею при постановленні оскаржуваної постанови, та який, також, був досліджений апеляційним судом в порядку підготовки даної справи до розгляду, дійсно, не можливо встановити швидкість руху автомобіля, яким керував потерпілий ОСОБА_1 , однак є беззаперечним те, що водій трактора міг бачити автомобіль, який до нього наближається з права по головній дорозі і, відповідно, вжити заходів для виконання вимог ПДР України та запобігти ДТП.

Так, п. 16.11 Правил дорожнього руху передбачено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Проаналізувавши усі наявні у матеріалах справи докази, всупереч доводам апелянта, апеляційний суд дійшов висновку, що суддею суду першої інстанції було вірно встановлено, що саме ОСОБА_2 не надав перевагу в русі автомобілю «LADA LARCUS» під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого автомобіль останнього виїхав у кювет, перекинувся та отримав механічні пошкодження, що свідчить про наявність у діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 124 КУпАП.

При цьому, доводи ОСОБА_2 , зазначені в апеляційній скарзі про те, що він не бачив автомобіля потерпілого, що саме ОСОБА_1 перевищив швидкість та порушив правила дорожнього руху, апеляційний суд вважає такими, що жодним чином не спростовують правильність висновків судді суду першої інстанції, оскільки на підтвердження зазначених обставин достатніх та допустимих доказів матеріали даної справи не містять і апеляційному суду таких доказів надано не було.

Що стосується доводів апелянта про те, що він у судовому засіданні заявляв клопотання про призначення експертизи, оскільки не був згоден з тими розрахунками, які суд застосовував при розгляді справи, то апеляційний суд зауважує, що з журналу судового засідання від 06 грудня 2021 року вбачається, що у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено у зв`язку з його невмотивованістю. При цьому, апеляційний суд зауважує, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що при з`ясуванні обставин того, чи міг водій трактора можливість перетнути головну дорогу не створюючи при цьому перешкод іншим учасникам руху, суд використовував ті дані, а саме, швидкість руху трактора, його довжина з причепом, ширина проїзної частини відповідної ділянки дороги, які були зазначені у схемі та повідомлені самими учасниками ДТП, яких було достатньо, з врахуванням відеоматеріалу, для встановлення винуватості ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Крім того, за наявності того, що з часу вчинення вказаного адміністративного правопорушення на час розгляду справи пройшли строки, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП, суддя суду першої інстанції вірно закрив провадження відносно ОСОБА_2 саме з цих підстав, а обставин, за яких дане провадження підлягало б до закриття за відсутністю складу адміністративного правопорушення, про що просить апелянт у поданій апеляційній скарзі, під час апеляційного перегляду даної справи встановлено не було.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є законною та обгрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 грудня 2021 року якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрито, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.