П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2022 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О. Л. розглянувши матеріали, що надійшли з Національної поліції України Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП в матеріалах справи відсутній, на підставі ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №292623 від 16.09.2021, о 09 год. 10 хв. в Київській області М-05 «Київ-Одеса» 78 км водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей що не реагують на світло, підвищена жвавість, тремтіння пальців рук. Водію було запропоновано пройти огляд в встановленому законом порядку на що водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил Дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 , не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомлено.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, які надіслані до суду, суддя вважає, що справа підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 «Правил дорожнього руху України» водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.130 ч.1 КУпАП керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. В той же час, порядок дій працівників поліції з цього приводу не відповідає таким вимогам, що вбачається з матеріалів справи.

Матеріали справи не містять належних доказів тому, що саме ОСОБА_1 був правомірно зупинений працівниками поліції, в тому числі з метою перевірки на стан наркотичного сп`яніння. Безпосередньо дослідивши докази, суд дійшов висновку, що працівниками поліції не підтверджено факт керування останнім транспортним засобом в стані сп"яніння, а зафіксовані на відеозаписах обставини не доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Згідно досліджених судом відеозаписів з нагрудних відеокамер працівників поліції, зафіксовано що особа, яку працівниками поліції під час зупинки встановлено, як ОСОБА_2 , перебуває біля автомобіля екіпажу поліції і підписує протокол, моменту руху під керуванням останнього транспортного засобу не зафіксовано, протокол складено відносно ОСОБА_1 , а тому на підставі вище викладеного, суд критично оцінює інші докази, які наявні в матеріалах справи, та вважає, що працівниками поліції не доведено факт порушення особою, яка притягається до відповідальності вимог п.2.5 ПДР, та, відповідно, вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Таким чином, вказаними відеозаписами, які є об`єктивним доказом у справі не підтверджено факт керування ОСОБА_2 вказаним автомобілем, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

З цього приводу, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. З урахуванням оголошених вище доказів, на думку судді, вина ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного правопорушення є недоведеною належними та допустимими доказами.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

На підставі викладеного, статтями 62 Конституції України ч. 1 ст. 130, ст. 9, 221, 247, 251, 252, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя:О. Л. Гавенко