Справа № 156/865/21 Провадження №33/802/159/22 Головуючий у 1 інстанції:Федечко М. О.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2022 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника Сідорової І.А., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Сідорової І.А. на постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 13 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 30.09.2021 о 17 год. 50 хв. в с. Павлівка по вул. Незалежності керував транспортним засобом «Фольксваген Шаран» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою «Alcotest Drager» №3578, що підтверджується тестом №1206 від 30.09.2021, результат огляду становить 1,80 проміле, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Сідорова І.А. вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки судом не надано належної оцінки доводам сторони захисту. Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а пояснення свідка ОСОБА_3 не конкретизують автомобіль та особи, яка ним керувала. Крім того, назва технічного засобу за допомогою якого було проведено огляд, зазначеного в протоколі, акті огляду та на роздрукованому чекові, не однакова. Також зазначає, що оскаржувана постанова не містить посилання на технічних засіб, яким здійснено відео фіксацію адміністративного правопорушення, а тому він не може бути належним та допустимим доказом. Просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Сідорову І.А., які підтримували подану апеляційну скаргу та просили скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з норм ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 074645 від 30 вересня 2021 року (а.с.4), роздруківкою приладу «Драгер», згідно якої у ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп`яніння 1,8 ‰ (а.с.1), рапортом помічника чергового від 30.09.2021 (а.с.2), поясненнями ОСОБА_3 (а.с.3), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5), постановою серії БАВ № 401281 від 30.09.2021 (а.с.6), відеозаписом з місця події (а.с.8), а також іншими матеріалами справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 074645 від 30 вересня 2021 року, який складений поліцейським відносно водія ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП в присутності двох свідків, зафіксовано стан сп`яніння ОСОБА_1 , зазначено, що огляд проводився за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager» №3578 (а.с.4).

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведений за допомогою Drager ARAM №3578, результат огляду позитивний - 1.80‰(а.с.5).

Крім того, відповідно до роздруківки «Drager», огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено на спеціальний технічний засіб №3578, результат огляду 1.80‰ (а.с.1).

Таким чином, згідно вказаних документів, огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою приладу «Drager» №3578, а тому доводи сторони захисту про те, що у вказаних вище документах зазначені різні прилади, не заслуговує на увагу.

Процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.

Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

А тому, оскільки у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, працівник поліції мав право запропонувати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.

Згідно положень ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, і тільки в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків.

Приписами ч.3 цієї статті КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п.7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Зазначені нормативно-правові акти дають зробити висновок, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

Зміст відеозаписів, які містяться у матеріалах справи, вказує на те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння зафіксована належним чином.

Як убачається з відеозапису з бодікамер працівників поліції, ОСОБА_1 пройшов огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці, за допомогою технічного приладу «Драгер», результат огляду - 1,80‰, при цьому незгоди з результатами такого огляду ОСОБА_1 не висловлював, також не наполягав на проходженні огляду в закладі охорони здоров`я, який пропонувався працівником поліції (а.с.8).

Також не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки вони суперечать матеріалам справи.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_3 від 30.09.2021 убачається, він побачив, як підозрілий автомобіль «Фольксваген Шаран» зеленого кольору на іноземній реєстрації почав його обганяти, підрізати та ставав, водій виходив з машини, коли він його обганяв він сідав та їхав дальше, після чого він відірвався від нього та викликав працівників поліції (а.с.3).

Такі пояснення свідка ОСОБА_3 повністю узгоджуються і з відеозаписами з бодікамер працівників поліції, які міститься у матеріалах справи. Так з відеозапису вбачається, що під час тривалого спілкування з ОСОБА_1 жодного разу не заперечив факт керування ним транспортним засобом. Крім того, на відео ОСОБА_1 говорить: «Нікого не чіпаю, їду до своєї мами»; «Хто мене здав? Відпусти мене»; «Випив небагато, Я реально їду нікого не чіпаю» (а.с.8).

Тому підстав не довіряти поясненням свідка ОСОБА_3 в апеляційного суду немає, оскільки вказані обставини повністю підтверджуються та узгоджуються з матеріалами справи, зокрема відеозаписом з боді-камер працівників поліції.

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Отже, надання поліцейським до суду доказів є виконанням покладеного на нього обов`язку і не свідчить про недопустимість таких доказів.

Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.

Таким чином, доводи захисника в апеляційні скарзі про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не відповідають фактичним обставинам справи, та повністю спростовуються вищенаведеними доказами в їх сукупності, а тому не беруться апеляційним судом до уваги.

З приводу доводів апеляційної скарги про неналежність та недопустимість як доказу у справі відеозаписів, долучених до матеріалів справи, у зв`язку з тим, що відомості про технічний засіб не вказано в протоколі, апеляційний суд зазначає, що таких критеріїв не містить чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у вчиненому правопорушенні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фотозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки ( відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відтак, нормами КУпАП не заборонено використання даних будь-якого приладу, який має функцію фотозйомки чи відеозапису.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні адміністративного стягнення, місцевий суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Сідорової І.А. - залишити без задоволення, а постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 13 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов