КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №369/2360/2022 Головуючий у І інстанції - Лисенко В.В.
апеляційне провадження №33/824/1604/2022 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року суддя Київського апеляційного суду Приходько К.П., за участі особи, яка притягується до адміністративної справи ОСОБА_1 , її захисника Ванджурака Романа Васильовича, переглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Ванджурака Романа Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 травня 2022 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку

України, яка проживає за адресою:

АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та на яку накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, -

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №077977 від 03 лютого 2022 року, цього ж дня 03 лютого 2022 року о 07 год. 30 хв. по вул. Комарова, 1 в с. Гатне, Києво-Святошинського району Київської області, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням та здійснила наїзд на будинок.

При ДТП авто та будинок отримали пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 12.1 ПДР України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №077978 від 03 лютого 2022 року, цього ж дня 03 лютого 2022 року о 07 год. 30 хв. по вул. Комарова, 1 в с. Гатне, Києво-Святошинського району Київської області, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови).

Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п.2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 травня 2022 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, Ванджурак Р.В. , який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_1 винною та притягнення її до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, та провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

В іншій частині постанову суду першої інстанції просить залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що відсутні обставини з яких би вбачалося, що працівники поліції роз`яснили права ОСОБА_1 , висунули їй пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці чи в закладі охорони здоров`я та забезпечили проведення огляду водія ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я, оскільки нібито остання згідно протоколу не погоджувалась з проходженням тесту на місці зупинки.

У відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції не зафіксована будь-яка відмова ОСОБА_1 .

В матеріалах справи відсутнє й письмове направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Щодо наявних у справі підписаних свідками пояснень про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, то вони викликають у апелянта сумнів, оскільки серед присутніх були особи в спеціальній формі і не виключено, що свідки могли бути зацікавлені, а також не зрозуміло, як свідки побачили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, коли з відео з нагрудної камери працівника поліції цього не вбачається.

Крім цього, з пояснень свідків йдеться про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці й нічого не вказується про її відмову від проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я.

Звертає також увагу і на те, що зі згаданого відеозапису вбачається, що рухи рук та голови ОСОБА_1 злагоджені, пересування й мовлення розбірливе, чітке й логічне з об`єктивним сприйняттям реальності, подій та обставин.

Апелянт просить також поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 травня 2022 року, посилаючись на те, що при її винесенні ОСОБА_1 не була присутня, а повний текст отримала 20 травня 2022 року.

Неявка ОСОБА_1 в судове засідання була зумовлена тим, що 16 травня 2022 року о 08 год. 54 хв в м. Києві була оголошена повітряна тривога, яка тривала до 09 год. 33 хв., а відтак, згідно правил поводження при повітряній тривозі ОСОБА_1 вимушена була направитись в укриття.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, передбаченого ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим поновити Ванджураку Р.В. , який діє в інтересах ОСОБА_1 пропущений строк, оскільки пропущений він був з поважних причин.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник Ванджурак Р.В. апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах адміністративної справи доказах.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодилася нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №077978 від 03 лютого 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 цього ж дня 03 лютого 2022 року о 07 год. 30 хв. по вул. Комарова, 1 в с. Гатне, Києво-Святошинського району Київської області, керувала автомобілем Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п.2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.;

- у поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які вказали, що ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, від такого відмовилася;

- на відеозаписі із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та указує на факт порушення водієм указаних правил ПДР.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обставини, зазначені в протоколі повністю узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому відображені події, які відбувалися 03 лютого 2022 року за участю ОСОБА_1 .

Відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст.266 КУпАП.

Відеозапис є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. А на відео зафіксована подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, таким, що відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.33, ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскільки постанова суду першої інстанції в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП не оскаржувалась, а тому апеляційним судом не переглядалась.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 травня 2022 року є законною та обґрунтованою, а тому, апеляційна скарга Ванджурака Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Клопотання Ванджурака Романа Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити Ванджураку Роману Васильовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 травня 2022 року.

Апеляційну скаргу Ванджурака Романа Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду К.П. Приходько