Справа № 517/745/21
Провадження № 3/517/10/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 року смт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді Тростенюка В.А., секретаря Сорочан А.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Твердохліб В.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Фрунзівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 171707 від 08 листопада 2021 року встановлено, що 08 листопада 2021 року біля 14 год. 50 хв. гр. ОСОБА_1 , по вул. Степовій в смт. Захарівка Роздільнянського району Одеської області, керував мотоциклом «ИЖ Юпітер 5», номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду та продуття алкотестеру «DRAGER» у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння правопорушник відмовився в присутності свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

29 листопада 2021 року від адвоката Твердохліб В.Ю. до суду надійшли письмові пояснення по справі № 517/745/21 мотивовані тим, що на момент зупинки ОСОБА_1 знаходився у пригніченому стані через згадку про трагічну загибель батька, який помилково прийнятий лейтенантом поліції ОСОБА_2 за ознаки алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 не був проти проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я саме в смт. Велика Михайлівка Одеської області.

ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння лише на місці зупинки, свідки не були присутні під час того як поліцейськими було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Відсутність на відеозаписі свідків на місці події, ставить під сумнів достовірність письмових пояснень свідків, зазначених у протоколі.

Матеріалами справи не містять письмове направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв правопорушника до належного закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення вчинено з численними порушеннями чинного законодавства.

Просить, закрити провадження по справі № 517/745/21 у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та витребувати з Відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області інформацію (фотокопію) з журналу обліку доставлених осіб, які вчинили адміністративні правопорушення за 08.11.2021 року; інформацію щодо застосування до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 08.11.2021 року спеціальних засобів; інформацію чи складався протокол адміністративного затримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 08.11.2021 року. У випадку складання надати належним чином завірену копію протоколу затримання.

07 грудня 2021 року на виконання постанови Фрунзівського районного суду Одеської області від Відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області надійшли до суду копії журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до ВП № 2, протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 171707 від 08 листопада 2021 року, паспорту ОСОБА_1 , технічного паспорту на транспортний засіб ІЖ-6-113-01, постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 472761, серія БАБ № 472762, серія БАБ № 472763 від 08 листопада 2021 року відносно ОСОБА_1 , письмових пояснень гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_3 від 08 листопада 2021 року та рапорти поліцейського СРПП ВП № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області старшого сержанта поліції Куртіян А. від 06.12.2021 року та поліцейського СРПП ВП № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції Атаман М. від 06.12.2021 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив, що 08.11.2021 року разом з товаришем рухався на мотоциклі Юпітер 5 до кладовища з метою відвідування могили батька та був зупинений працівниками поліції. В день його зупинки працівниками поліції, алкогольні напої не вживав, вважає дії працівників поліції не правомірними, які без усяких підстав одягли на нього кайданки та повезли до відділу поліції. На його вимоги пройти медичне обстеження на стан алкогольного сп`яніння саме в смт. Велика Михайлівка Одеської області було відмовлено.

Адвокат Твердохліб В.Ю. в судовому засіданні пояснив суду, що 08.11.2021 року ОСОБА_1 разом з товаришем рухався на мотоциклі Юпітер 5 до кладовища з метою відвідування могили батька та був зупинений працівниками поліції. В день його зупинки працівниками поліції, алкогольні напої ОСОБА_1 не вживав, вважає дії працівників поліції не правомірними, які без усяких на те підстав одягли на ОСОБА_1 кайданки та повезли до відділу поліції. На його вимоги пройти медичне обстеження на стан алкогольного сп`яніння саме в смт. Велика Михайлівка Одеської області, працівниками поліції було відмовлено.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 керував мотоциклом, який був зупинений працівниками поліції, потім вони сперечалися, після чого працівник поліції застосував до ОСОБА_1 кайданки, а інший працівник поліції мотоциклом поїхав в бік приміщення поліції.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що він разом з ОСОБА_1 на мотоциклі рухалися в бік кладовища, однак були зупинені працівниками поліції незаконно, оскільки нічого не порушували, поліцейські нічого не пояснивши одягли кайданки на ОСОБА_1 та повезли його до відділу поліції. Стверджував, що алкогольні напої не вживали.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_3 в судові засідання не з`явилися, проте неодноразово були сповіщені судом про дату, час і місце судового розгляду справи судовими повістками, які направлялися поштою, тобто судом прийнято всі вичерпні заходи для їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст.122-2 КУпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні наступні документи: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 171707 від 08 листопада 2021 року, з якого вбачаються дані про особу, дату, час, місце та обставини скоєного ним правопорушення, пояснення гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_3 від 08 листопада 2021 року, диск відеозапису та постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 472761, серія БАБ № 472762, серія БАБ № 472763 від 08 листопада 2021 року.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що адміністративна справа підлягає закриттю виходячи з наступного.

Згідно статті 9КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, зокрема, що об`єктом правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на транспорті, суб`єктивну сторону, яка виявилась у формі прямого умислу; особу порушника те, що протягом року він не притягувався до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП; ступінь його вини та майновий стан.

Статтею 130 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (наприклад, актами перевірок, різними довідками, характеристиками, протоколами про адміністративне затримання, особистий огляд чи огляд речей тощо). Орган (посадова особа) оцінює докази (тобто вирішує питання про їх достовірність) за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.ст. 251-252 КпАП).

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, що свідчить і про немаловажність доводів особи яка притягується до адміністративної відповідальності.

Пунктом 2.5. ПДР визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. «а» 2.9. ПДР, водієві забороняється , зокрема, керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають оглядові на стан алкогольного сп`яніння , який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів та технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я , який здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.п. 2,3 Розділу ІІ інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року - огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Згідно до п.п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначених в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Відповідно до п. 10 Розділу ІІ інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано у встановленому законом порядку пройти тест за допомогою алкотестеру «DRAGER» на стан алкогольного сп`яніння, однак правопорушник відмовився.

З вищевказаного слідує, що поліцейський був зобов`язаний запропонувати водієві транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести/запропонувати провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо пропонування ОСОБА_1 , направлення останнього до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, а також відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду в медичному закладі.

З дослідженого судом відеозапису, який долучений до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест за допомогою алкотестеру «DRAGER» на стан алкогольного сп`яніння, однак правопорушник відмовився. Однак, медичне обстеження з метою виявлення алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 запропоновано останньому не було.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, орган державної влади та орган місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження в справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 188, 247, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: