Справа № 727/197/22
Провадження № 3/727/1315/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м.Чернівці Одовічен Я.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м.Чернівці надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КпАП України.

Так, 28.12.2021 року о 16 год. 30 хв. в м.Чернівці по вул.Героїв Майдану, 71 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Taureg» д.н.з. НОМЕР_1 виїжджаючи з прилеглої території, не надав перевагу в русі автомобілю «Ford Fiesta» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого трапилось зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.10.2 Дорожнього руху України і тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КпАП України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини відсутності суд не повідомив.

Крім того, на офіційному сайті Шевченківського районного суду м.Чернівці (https://court.gov/ua/sud2414) в розділі «Громадянам» вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду було зазначено дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.268 КпАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані по своєчасне її сповіщення про час і місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Зважаючи на викладені обставини, ОСОБА_1 належно сповіщався про час і місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не подав письмових заперечень проти протоколу, пояснень та доказів, до суду не з`явився, його поведінка свідчить про не бажання брати участь у розгляді справи. Проте, подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КпАП України, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КпАП України).

Розгляд справи у розумні строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (ст.23 КпАП України).

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ст.124 КпАП України, до адміністративної відповідальності притягаються учасники дорожнього руху у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також ж суспільні відносини у сфері власності.

Об`єктивна сторона правопорушення, крім вчинення порушення правил дорожнього руху, додатково характеризується вказівкою на настання наслідків у вигляді майнової шкоди.

Умовою настання адміністративної відповідальності у даному випадку є наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Як видно із змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 28.12.2021 року, працівником патрульної поліції було складено протокол відносно ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням ним п.10.2 Правил Дорожнього руху України.

Питання відповідності дій вимогам Правил дорожнього руху кожного з учасників ДТП та наявність ймовірного причинного зв`язку між їх невиконанням та наслідками, що настали, і підлягають з`ясуванню судом під час розгляду даної справи.

Згідно п.10.2 ПДР України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

У силу приписів п. 2.3б Правил дорожнього руху: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за забезпеченням безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КпАП України).

Як вбачається зі схеми дорожньо-транспортної пригоди у автомобіля марки «Volkswagen Taureg» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 виявлено пошкоджено: лаково-фарбове покриття передньої частини бампера.

У автомобіля марки «Ford Fiesta» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди виявлено пошкодження: вм`ятина та лако-фарбове покриття передньої та задньої дверей транспортного засобу правої сторони.

Також, 11.04.2022 року потерпілою особою ОСОБА_2 , через канцелярію суду було подано висновок експерта №СЕ-19/126-22/90-ІТ від 23.03.2022 року.

Як вбачається з вказаного висновку, постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18.02.2022 року про справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 КпАП України було призначено судову автотехнічну експертизу.

Згідно вказаного висновку експертом зазначено, що в даній дорожньо-транспортній обстановці при обґрунтованому механізмі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, в діях водія ОСОБА_1 вбачається невідповідність вимог п.10.2 ПДР, що з технічної точки зору, перебуває в причинному зв`язку з настанням даної дорожньої-транспортної пригоди, із-за причин вказаних у дослідницькій частині.

У даній дорожньо-транспортній обстановці при обґрунтованому механізмі скоєння дорожньо-транспортної пригоди встановити відповідність (невідповідність) дій водія ОСОБА_2 вимогам п.12.3 ПДР, та їх перебування в причинному зв`язку із настанням даної пригоди, експертним шляхом не виявилось можливим, із-за причин вказаних у дослідницькій частині.

У даній дорожньо-транспортній обстановці при обґрунтованому механізмі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, в діях водія ОСОБА_1 вбачається невідповідність вимог п.10.2 ПДР, що з технічної точки зору, перебуває в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, при цьому встановити відповідність (невідповідність) дій водія ОСОБА_2 вимогам п.12.3 ПДР, та їх перебування в причинному зв`язку із настанням даної пригоди, експертним шляхом не виявилось можливим із-за причин вказаних у дослідницькій частині.

При цьому, суд враховує положення пункту 1.4 Правил дорожнього руху, згідно з якими кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до ст.251 КпАП України - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та інше.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи непростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку про наявність у даному випадку достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою доказів, які вказують на наявність вини ОСОБА_1 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28.12.2021 року.

Разом із тим, адміністративне правопорушення було вчинено ОСОБА_1 28.12.2021 року, проте строки притягнення останнього до адміністративної відповідальності спливли.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу ( рішення у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

За таких обставин суд приходить до висновку, що останнього не може бути притягнуто до відповідальності, оскільки, відповідно до вимог ст.38 ч.2 КпАП України адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш, як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

На підставівикладеного, керуючись ст.ст.38,124,247, 284 КпАП України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України і в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення провадження по адміністративній справі закрити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці.

Суддя Одовічен Я.В.