ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/620/22 Справа № 202/1701/22 Суддя у 1-й інстанції - Волошин Є.В. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за участю:

особи, що притягується до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника - Кононова А.М.

апеляційну скаргу захисника Кононова А.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 496 гривень 20 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, 15 квітня 2022 року о 14 год. 10 хв. в м. Дніпро по пр. Слобожанському, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом KIA Cerato, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор 471431, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутності в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою а висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження.

Вказує, що його підзахисного регулярно зупиняють працівники поліції та складають протоколи за ст. 130 КУпАП, і даний протокол є вже четвертим, проте всі попередні справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 були закриті за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що в даному випадку транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було безпідставно зупинено працівниками поліції, оскільки як підставу для зупинки ними було зазначено військовий стан, при цьому в процесі спілкування з поліцейськими останній вів логічну бесіду, що вбачається з відеозапису і спростовує наявність заявлених працівниками поліції ознак сп`яніння.

На думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення було складено безпідставно та в порушення Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року, оскільки порушено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, а саме не проведено огляд на місці, а одразу запропоновано прослідувати до медичного закладу. Крім того, процедуру здійснено без участі двох свідків, зазначено лише дві ознаки сп`яніння з необхідних трьох, при цьому не було складено направлення на огляд та відповідний акт огляду на стан сп`яніння. Також вказує, що його підзахисному поліцейськими не було роз`яснено його права та не відсторонено від керування транспортним засобом.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Кононова А.М., які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній підстав та наполягали на її задоволенні, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Як вбачається зі змісту вказаного відеозапису, співробітник патрульної поліції пропонує ОСОБА_1 пройти у встановленому порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння, зазначивши, що вбачає в останнього ознаки такого стану у виді неприродної блідості обличчя та поведінки, що не відповідає обстановці, на що ОСОБА_1 не висловлює згоди та сперечається із поліцейським, а зрештою, на повторну пропозицію, вказує, що не бажає їхати на огляд, оскільки в нього немає часу.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Що стосується доводів апелянта про те, що у ОСОБА_1 не було ознак наркотичного сп`яніння, при цьому працівниками поліції зазначено в протоколі лише дві ознаки, а має бути виявлено та зазначено всі три ознаки наркотичного сп`яніння та одну або декілька ознак алкогольного сп`яніння, як того вимагає Інструкція, то вони є необгрунтованими, оскільки виявлення у водія ознак сп`яніння полягає у суб`єктивній оцінці поліцейським сукупності зовнішніх проявів, на за наслідками якої в нього виникає грунтовне припущення, що відповідна особа перебуває у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння.

При цьому Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 року передбачає, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Разом із тим, Інструкцією не встановлено обов`язковості виявлення у особи певної кількості таких ознак для направлення її для проходження огляду на стан сп`яніння, а отже достатнім є виявлення будь-якої з них.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що особиста суб`єктивна думка водія про те, що в нього не вбачається будь-яких ознак сп`яніння, не є підставою для невиконання ним передбаченого п. 2.5. Правил дорожнього руху обов`язку на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також не звільняє водія від передбаченої ст. 130 КУпАП відповідальності за невиконання такої вимоги.

Посилання апелянта на безпідставність зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_2 співробітниками поліції суд апеляційної інстанції вважає такими, що не обгрунтовують апеляційні вимоги, оскільки згідно рапорту поліцейського (а.с. 3) підставою для зупинки були положення п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», а саме інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення. При цьому під час спілкування з ОСОБА_2 співробітник поліції вказує, що відносно останнього раніше складалися протоколи про адміністративні правопорушення, і такі обставини підтверджує і захисник в апеляційній скарзі.

Доводи апелянта щодо не залучення свідків при складенні протоколу у відношенні його підзахисного є неприйнятними, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП участь свідків під час проведення огляду особи забезпечується тільки у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису, а в даному випадку працівниками поліції здійснювалася відеофіксація та до матеріалів справи долучено диск з відеозаписом.

Доводи апелянта стосовно того, що працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування, спростовуються наявним в матеріалах провадження рапортом поліцейського, в якому зазначено, що водія ОСОБА_1 було відсторонено від керування в порядку ст. 266 КУпАП та передано автомобіль ОСОБА_3 1984 року народження.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці, а відразу запропоновано проїхати до медичного закладу, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки здійснення дослідження на предмет перебування особи у стані наркотичного сп`яніння передбачає тривалу процедуру та використання спеціального обладнання, якого співробітники поліції не можуть мати на місці зупинки транспортного засобу. У зв`язку із цим дії співробітників поліції у межах притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідають вимогам закону та порядку огляду, встановленому законодавством, а доводи апелянта про зворотне є безпідставними.

Всі інші доводи апеляційної скарги захисника є необґрунтованими, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння, мають формальний характер та спрямовані на ухилення останнього від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги апелянта є неприйнятними.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Кононова А.М. - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця