КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2022року

м. Київ

справа №759/28705/21

провадження №33/824/1633/2022

Київський апеляційний суд у складі судді Кравець В.А.

за відсутності особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його адвоката Різника Ігоря Анатолійовича

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - Різника Ігоря Анатолійовича

на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 31 травня 2022 року у складі судді Жмудь В.О.,

якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 31 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Судом установлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №226789 від 11 грудня 2021 року, водій ОСОБА_1 11 грудня 2021 року об 11 год. 50 хв. керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_3 , та рухався по а/д М06 Київ-Чоп, 19 км у м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння кінцівок пальців рук, розширені зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився на місці, в присутності двох свідків, про що свідчить запис з камери ВС01865. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Різник І.А. 07 червня 2022 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Уважає, що оскаржувана постанова винесена всупереч чинному законодавству, має протиріччя та невідповідності тверджень суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування вимог зазначає, що під час вивчення матеріалів провадження встановлено суттєві порушення вимог діючого законодавства щодо дотримання процедури оформлення адміністративних матеріалів та складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками патрульної поліції, що як наслідок позбавляє суд об`єктивного сприйняття обставин справи та прийняття справедливого, законного рішення.

Зауважує, що всупереч ст. 266 КУпАП працівники поліції не відсторонили від керування ОСОБА_1 і останній своїм ходом поїхав на роботу, що, на думку апелянта, вказує на формальний підхід працівників до виконання своїх обов`язків і на той факт, що вони ввели в оману ОСОБА_1 щодо підозри його у вживанні наркотичних засобів і скористались тим, що ОСОБА_1 поспішає на роботу, а в медичний заклад їхати далеко, запропонували останньому відмовитись від проходження огляду та рухатись далі.

Вказує, що за даними, вказаними у протоколі, та зі слів ОСОБА_1 під час спілкування поліцейський не вказав на наявність у нього жодної ознаки сп`яніння.

ОСОБА_1 та його адвокат Різник І.А. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не сповістили, клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили..

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №226789 від 11 грудня 2021 року вбачається, що 11 грудня 2021 року об 11 год. 50 хв. керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_3 , та рухався по а/д М06 Київ-Чоп, 19 км у м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння кінцівок пальців рук, розширені зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився на місці, в присутності двох свідків, про що свідчить запис з камери ВС01865. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі зазначено про роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, а також положень ст. 268 КУпАП, та про вилучення у водія ОСОБА_1 водійського посвідчення НОМЕР_2 і видачу йому тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом НОМЕР_3 .

Окрім того, у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» зазначено: «Управлял авто Volkswagen. Меня остановили НОМЕР_1 . Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовляюсь».

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Відповідно до п.2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому згідно положень ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 9 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №226789 від 11 грудня 2021 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11 грудня 2021 року, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений під підпис; пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 11 грудня 2021 року; рапорт інспектора взводу № 1 роти № 1 БПП в с. Чайки УПП у Київській області ст. лейтенанта поліції Криницького Є.О. від 11 грудня 2021 року; розписку ОСОБА_6 від 11 грудня 2021 року, відповідно до якої останній приймає транспортний засіб Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , від водія ОСОБА_1 та зобов`язується доставити його за місцем паркування, а також не передавати право керування ОСОБА_1 протягом доби; відеозаписи з нагрудної камери працівника поліції, на яких зафіксовані обставини правопорушення.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу.

Відповідно до вимог вказаної статті у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені, зокрема: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за № 1496/27941 (далі - Інструкція №1376).

Зокрема, розділом ІІ вказаної Інструкції №1376 визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, форму якого затверджено відповідним додатком, складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом із проставленням серії та номера, в якому не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкції №1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності.

З протоколу вбачається, що ОСОБА_1 своїм підписом підтвердив, що зі змістом протоколу ознайомлений. У графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» зазначив: «Управлял авто Volkswagen. Меня остановили НОМЕР_1 . Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовляюсь».

При цьому, протокол не містить будь-яких інших пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди з його змістом. Жодних заяв або скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв, мотивів не згоди з протоколом не зазначив.

Відомості про те, що ОСОБА_1 оскаржував у встановленому законом порядку дії працівників поліції за фактом складання протоколу у справі також відсутні.

На підставі викладеного, апеляційний суд доходить висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №226789 від 11 грудня 2021 року відповідає вимогам, встановленим статтею 256 КУпАП та Інструкції №1376, є належним, допустимим та достовірним доказом у справі, який сумніву в суду не викликає.

Отже, доводи адвоката ОСОБА_1 - Різника І.А. щодо невідповідності вимогам законодавства протоколу про адміністративне правопорушення є необґрунтованими, оскільки такі доводи не підтверджені належними та допустимими доказами, а обставини, викладені у протоколі, останнім не спростовані.

Також судом першої інстанції було досліджено відеозапис з нагрудних камер працівників поліції та встановлено, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 за порушення правил дорожнього руху, а саме рух на автомобілі без використання ременя безпеки. Під час спілкування з водієм у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, що відповідають п. 4 Розділу І Інструкції, які зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння кінцівок пальців рук, розширені зіниці очей не реагують на світло, у зв`язку з чим йому у встановленому законом порядку було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків. ОСОБА_1 у присутності свідків відмовився від проходження огляду в медичному закладі та на місці, мотивуючи свою відмову тим, що він запізнюється на роботу, тому поліцейським відповідно до вимог п. 8 Порядку складено протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначено ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі належним чином зафіксована працівниками поліції на нагрудну відеокамеру, підтверджується поясненнями двох свідків, матеріали відеозапису та відібрані пояснення долучені до матеріалів справи, що відповідає вимогам частини другої статті 266 КУпАП.

Підстави вважати вказаний відеозапис недопустимим доказом у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на ньому зафіксовані усі процесуальні дії, які мав вчинити поліцейський при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, відмова водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку є самостійною підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, з указаного відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога взагалі та з даного приводу не заявляв будь-яких клопотань та не висловлював заперечень.

Водія відсторонено від керування транспортним засобом, шляхом передачі права керування автомобілем іншому водію, на підтвердження чого у матеріалах справи міститься розписка (а.с. 5).

А отже, доводи адвоката Різника І.А., що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом та після складення протоколу своїм ходом поїхав на роботу, спростовуються матеріалами справи, а саме розпискою, яка міститься на аркуші справи 5.

Таким чином, апеляційний суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає необґрунтованими та безпідставними доводи адвоката ОСОБА_1 - Різника І.А. та розцінює такі дії як намагання уникнути відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди апелянта з висновками і постановою суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, вищезазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аргументи адвоката, викладені в апеляційній скарзі, не є підставою для закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП з огляду на те, що керування транспортним засобом у стані сп`яніння є умисним, грубим правопорушенням, передбаченим частиною першої статті 130 КУпАП.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції вимог закону при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення.

Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.

Керуючись статтями 284, 289, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 -Різника Ігоря Анатолійовича - залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 31 травня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено «04» липня 2022 року.

Суддя В.А. Кравець