Справа № 598/913/22
провадження № 3/598/577/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2022 р. Суддя Збаразького районного суду Тернопільської області Гудима І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Збаражі матеріали, які надійшли з відділення поліції №4 (м.Збараж) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Посягва Гощанського району Рівненської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, тимчасово непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч.1 ст. 130 КпАП України,-

в с т а н о в и в :

До провадження Збаразького районного суду Тернопільської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №179696 від 05 червня 2022 року ОСОБА_1 05 червня 2022 року о 00 годині 53 хвилин в м.Збараж по вул.Грушевського Тернопільської області керував транспортним засобом «Dacia Duster», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, почервоніння обличчя, та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку, а саме продувати у спецприлад «Драгер» та від освідчення у медичному закладі, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Свою вину у вчиненні правопорушення ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнав і пояснив, що 05 червня 2022 року о 00 годині 53 хвилин він дійсно керував автомобілем марки «Dacia Duster», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , в м.Збараж по вул.Грушевського Тернопільської області. При цьому він був тверезим. Тоді ж його було зупинено працівниками поліції, які запропонували йому продути у пристрій «Драгер» або пройти обстеження в медичному закладі. Спочатку він відмовився продути у пристрій «Драгер» та від проходження медичного обстеження, але, після того як працівники поліції повідомили, що його транспортний засіб буде поміщений на арештмайданчик, то він погодився на проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. Однак, працівники поліції його згоди на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі не взяли до уваги та складання протокол про адміністративне правопорушення. А тому, вважає, що відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності, та просить закрити провадження з зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши докази по справі вважаю, що дані адміністративні матеріали підлягають закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення виходячи із наступного.

Так, відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина друга ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Враховуючи викладене, в справах про адміністративні правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимог ч.2 ст.251 КпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, слід зазначити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, в якості доказів вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення додано вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №179696 від 05.06.2022 року; відеозаписи, що здійснювалипрацівники поліції під час зупинки транспортного засобу.

Однак, з переглянутого в судовому засіданні відеозапису, який міститься на компакт-диску, долученого до матеріалів справи в якості доказу, вбачається, що ОСОБА_1 05 червня 2022 року о 00 годині 53 хвилин в м.Збараж по вул.Грушевського Тернопільської області керував транспортним засобом «Dacia Duster», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 працівником поліції було запропоновано йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки або проїхати у медичний заклад для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, оскільки виникли підозри, що водій керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, але ОСОБА_1 відмовився від проходження даного огляду. Однак, після того, як працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що його транспортний засіб буде поміщено на арештмайданчик, останній виявив бажання поїхати у медичний заклад для проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Дані обставини знайшли своє підтвердження оглянутим в судовому засіданні відеозаписом обставин зупинки працівниками поліції автомобіля та складення вищевказаного адміністративного протоколу, який було додано до адміністративних матеріалів, та який знаходиться на DVD-R диску (а.с.8).

Вважаю, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 26 червня 2019 року у справі № 536/1703/17.

Таким чином, в ході судового засідання не здобуто доказів об`єктивного характеру, які б спростовували покази ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження обстеження на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, та підтверджували б скоєння останнім вищевказаного адміністративного правопорушення.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи, суд вважає, що в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України, як за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, слід відмовити, а справу провадженням закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, ст.266, ст.284, ст.294 КпАП України,-

п о с т а н о в и в :

В притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України відмовити, а дану справу провадженням закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На дану постанову може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ Ігор ГУДИМА