Справа № 758/4509/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2022 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Ікорська Є. С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу серії ААД № 209560, складеного інспектором взводу 2 роти 2 батальйону 1 полку 1 УПП у м. Києві ДПП лейтенантом поліції Мельничук А. С., 09.02.2022 о 02:25 год. за адресою: вул. О. Теліги, м. Київ, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродня блідість обличчя, тремтіння пальців рук, зіниці очей слабо реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому у протоколі про адміністративне правопорушення кульковою ручкою вказано кваліфікацію як «ч. 1 ст. 130 КУпАП», проте олівцем поруч написано «2», а до протоколу додано рапорт, де вказується на визначення кваліфікації за «ч. 2 ст. 130 КУпАП», однак сам протокол у фабулі правопорушення не містить посилання на повторність.

На адресу суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Загородньої Н. С.- надійшли заперечення, в яких зазначає, що в матеріалах справи не міститься належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. Також адвокат зазначила, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення зазначена неправильне кваліфікація, зокрема протокол складено за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, а документи долучені до матеріалів справи вказують на вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до загальних положень ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Пунктом 2.9а ПДР України передбачено заборону керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/7350, встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного за ч. 1 ст. 130 КУпАП, надано зобов`язання ОСОБА_1 , направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, довідку щодо проведених заходів із встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення, відповідно до якої справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід розглядати за ч. 2 т. 130 КУпАП, картку обліку адміністративного правопорушення та копію постанови Деснянського районного суду м. Києва від 29 грудня 2021 року.

Також суддя звертає увагу на той факт, що працівником поліції, яка склала протокол, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП неправильно, а суддя не наділений повноваженнями змінювати кваліфікацію адміністративних правопорушень, визначену у протоколі.

У той же час за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Проте на порушення вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП матеріали відеозапису не долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, отже не зафіксовано процедуру пропонування та відмови пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога.

З огляду на проаналізовані докази, очевидним є факт відсутності доказу проведення огляду водія на стан сп`яніння, а також не зафіксований факт відмови від проведення огляду на стан сп`яніння у спосіб, чітко визначений у ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Письмові пояснення свідків, які б засвідчили відмову водія від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні та працівниками поліції не долучалися.

Відомості, зазначені у протоколі щодо наявності у ОСОБА_1 явних ознак наркотичного сп`яніння, у своїй сукупності без доведення у передбачений законом спосіб відмови водія від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, не можуть свідчити про порушення п. 2.5 ПДР України та наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, які з урахуванням положень ст. ст. 8, 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У Рекомендаціях № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять як доказу проведення (пропозиції) огляду на стан сп`яніння водія, так і відмови водія від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, беручи до уваги те, що на посадову особу, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, покладено обов`язок доведення факту вчинення адміністративного правопорушення, слід дійти висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 130, 247, 251, 266, 280, 283, 284, 291 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя Єлізавета ІКОРСЬКА