Справа № 206/1439/22
Провадження № 3/206/724/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2022 року м. Дніпро

Суддя Самарського районного суд м. Дніпропетровська Плінська А.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника-адвоката Корсуновського П.Ю., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2022 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 .

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ№093452 від 15.05.2022 року зазначено, що 15.05.2022 року о 02-10 год. в м. Дніпро Самарський район по вул. Спогадів,51 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом JAWA 350, номерний знак НОМЕР_1 з явним ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння кінцівок пальців рук. Водія було запрошено проїхати до медичного закладу КЗ ОМПЦ ЛЗ ДОР для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на що, водій відмовився на камеру, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонено шляхом передачі ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 у суді провину не визнав та пояснив, що 15 травня 2022 року приїхав на мотоциклі в гості до своїх друзів. Разом із друзями він розпивав спиртні напої неподалік від свого транспортного засобу. Через деякий час під`їхав автомобіль співробітників поліції, які запитали кому належить припаркований мотоцикл, коли він сказав що йому, то вони запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Він відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки транспортним засобом не керував та не збирався керувати після того як випив. Він розумів, що в стані алкогольного сп`яніння не міг керувати транспортним засобом, тому чекав на знайомого, який повинен був відігнати його мотоцикл, а його самого відвести додому. У працівників поліції були відсутні законні підстави вимагати від нього пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки закон не забороняє розпивати спиртні напої водієві, який вже не керує транспортним засобом.

Захисник-адвокат Корсуновський В.Ю. в суді просив закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Так, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння, а тому суд вважає, що не виконання такого обов`язку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху України. Самі підстави для такої вимоги передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлення їх наявності є виключною компетенцією працівника поліції за його суб`єктивним сприйняттям наявних факторів.

Адміністративним правопорушенням згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом адміністративного правопорушення є особа, яка управляє транспортним засобом.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, тобто факт керування транспортним засобом є безумовною та обов`язковою часиною складу зазначеного правопорушення, більш того, в даному випадку взагалі має преюдиціальне значення, так як в подальшому, при доведенні стану сп`яніння, така особа буде притягнута до відповідальності саме за керування транспортним засобом у такому стані.

Діюче законодавство не містить чіткого визначення самого поняття керування транспортним засобом. Виходячи з загально визначеного розуміння правової природи цього поняття та його тлумачення в юридичній літературі, під управлінням транспортним засобом слід розуміти вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу.

Відповідно до правових позицій, викладених в п. 27постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»(зі змінами та доповненнями), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

В судовому засіданні не знайшов підтвердження факт того, що в дату та час зазначені в протоколі ОСОБА_1 керував транспортним засобом JAWA 350, номерний знак НОМЕР_1 .

На переглянутому судом відеозапису не зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у дату та час зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. На відеозаписі лише зафіксований той момент, коли ОСОБА_1 стоїть біля припаркованого транспортного засобу AWA 350, номерний знак НОМЕР_1 .

Що стосується долученого до матеріалів справи рапорту співробітника поліції у якому зазначено, що ОСОБА_1 було зупинено під час керування транспортним засобом, то у розумінні правової позиції висловленої у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року №489/4827/16а вбачається, що свідчення службової особи інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою його не можна вважати доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

При цьому, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без підтвердження іншими доказами не є достатнім доказом доведеності провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Отже, судом у ході судового розгляду із наявних в матеріалах справи доказів не було встановлено обставин того, що ОСОБА_1 у дату та час зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення керував транспортним засобом. А відповідно не можливо вважати наявними підстави, які зобов`язували останнього пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, підсумовуючи викладене у своїй сукупності приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки відсутні докази на підтвердження факту керування останнього транспортним засобом у час та місці зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

Крім того, як зазначив Верховний суд у Постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких підстав справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п.1 ч. 1 ст.247, ст.ст. 283,284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити ,у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А.В. Плінська