КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2022 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А. розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана від його імені та в його інтересах адвокатом Сімутіним Романом Вікторовичем, який діє на підставі договору, на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 19 серпня 2021 року, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 19.08.2021 накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 185 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в сумі 17 000,00 грн.) в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (а.с. 12).

Не погоджуючись із даною постановою, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, і просить скасувати постанову та закрити провадження відносно нього на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 185 КУпАП в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння може бути оформлений лише після доставки поліцейським водія до закладу охорони здоров`я та виключно у закладі охорони здоров`я. Вказує на те, що не міг поїхати до медичного закладу, оскільки поліцейськими було складено відносно нього протокол про адміністративне затримання. Звертає увагу на те, що у разі відмови водія від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, чого в даному випадку зроблено не було. Також зазначає, що внаслідок не роз`яснених прав, ОСОБА_1 було не відомо його законне право користуватися юридичною допомогою адвоката та він був необізнаний щодо встановленого законом порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, зокрема, стосовно особи, до якої застосовано адміністративне затримання, а тому був позбавлений можливості усвідомлювати законність дій працівника поліції, надавати пояснення та заявляти змістовні клопотання по суті справи. Крім того, ознаки адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не містять складу ст. 185 КУпАП, а складений протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки не містить даних, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Також, апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому зазначає, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи, про оскаржуване судове рішення дізнався з ЄДРСР (а.с. 24-35).

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник Сімутін Р.В. підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Перевіривши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова суду першої інстанції винесена 19.08.2021, тому останній день строку на апеляційне оскарження припадає на 29.08.2021., однак, апеляційну скаргу подано засобами поштового зв`язку 17.02.2022. При цьому, апелянт зазначає, що не був належним чином повідомлений про розгляд справи, жодної повістки він не отримував, а тому не мав можливості взяти участь у судовому засіданні та йому було не відомо про ухвалене рішення, копія постанови на адресу апелянта не надходила, відомості про направлення судового рішення на адресу апелянта в матеріалах справи відсутні. Про існування постанови дізнався з ЄДРСР 09.02.2022.

Отже, причини пропуску строку ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції є поважними, тому прихожу до висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 19.08.2021, якою визнано винуватим ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 185 КУпАП.

Щодо розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.08.2021 до суду першої інстанції надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

13.08.2021 учасникам справи було направлено судову повістку про виклик про розгляд справи, призначений на 19.08.2021 на 09:30 год.

Згідно ст. 2772 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

В матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд даної справи судом першої інстанції, тому постанова судді суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Апеляційним судом встановлено, що 26.06.2021 о 16.20 годині ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом - автомобілем Skoda Octavia д/н НОМЕР_1 по пр. Броварському, 3-А в м. Києві, маючи ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей занадто звужені та не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, сухість в порожнині рота, тремтіння рук, тремтіння тіла, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, при цьому, після вчинення ряду адміністративних правопорушень та під час їх розгляду поліцейським, на законне розпорядження поліцейського категорично відмовився пред`явити будь-які документи, що посвідчують його особу, будучи затриманим в порядку ст. 261 КУпАП з метою встановлення його особи, намагався зачинитись в автомобілі, відштовхувався, хватав за форменний одяг та намагався нанести удари працівникам поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим вчинив злісну непокору законному розпорядженню поліцейського, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Пунктами 2, 4 розділу І Інструкції зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктами 3, 4 Розділу ІІІ встановлено, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 123166 від 26.06.2021 о 16:20 керував транспортним засобом - автомобілем Skoda Octavia д/н НОМЕР_1 по пр. Броварському, 3-А в м. Києві, маючи ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей занадто звужені та не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, сухість в порожнині рота, тремтіння рук, тремтіння тіла, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП і не за керування з ознаками сп`яніння, а за відмову особи, яка керувала транспортним засобом, з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду в медичному закладі.

Окрім того, положеннями вказаної норми не передбачено, що протокол має містити послідовність дій поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в контексті ст. 266 КУпАП, якою визначено процедуру огляду.

Отже, викладена у протоколі суть правопорушення є зрозумілою та відповідає диспозиції ч. 1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, про те, що такі дії правопорушника направлені на уникнення правопорушником відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП, то слід зазначити наступне.

Об`єктивною стороною ст. 185 КУпАП є злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Іншою обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, є законність розпорядження/вимоги поліцейського, тобто можливість поліцейського зробити таке розпорядження чи вимогу, що породжує в подальшому в особи обов`язок вчинити певні дії, утриматись від їх вчинення, усвідомити, передбачити та спрогнозувати свою подальшу поведінку, повинна передбачатись Законом України «Про Національну поліцію» або іншими нормативними документами, що регламентують службову або професійну діяльність поліцейського, які повинні бути зрозумілі особі, обов`язок забезпечити зрозумілість цього розпорядження чи вимоги лежить на поліцейському.

З матеріалів справи вбачається, що 26.06.2021 о 16.20 год. ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом - автомобілем Skoda Octavia д/н НОМЕР_1 по пр. Броварському, 3-А в м. Києві, після вчинення ряду адміністративних правопорушень та під час їх розгляду поліцейським, на законне розпорядження поліцейського категорично відмовився пред`явити будь-які документи, що посвідчують його особу, будучи затриманим в порядку ст. 261 КУпАП з метою встановлення його особи, намагався зачинитись в автомобілі, відштовхувався, хватав за формений одяг та намагався нанести удари працівникам поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим вчинив злісну непокору законному розпорядженню поліцейського.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат «Зелена картка») або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на паперовому чи електронному носії або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), інші документи, що визначені законодавством.

Отже, з відео нагрудної камери поліцейського, яке було досліджено апеляційним судом, вбачається, що ОСОБА_1 не виконував розпорядження поліцейського щодо надання документів для встановлення особи, аж до моменту його адміністративного затримання в порядку ст. 261 КУпАП, що підтверджує факт злісної непокори законному розпорядженню поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Таким чином, висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам справи.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що поліцейський склав протокол про адміністративне правопорушення поза межами медичного закладу, чим порушено Інструкцію, оскільки з наявного в матеріалах справи відеозапису, який досліджений судом апеляційної інстанції, убачається, що працівниками поліції було неодноразово запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, проте, ОСОБА_1 , відмовився проїхати до медичного закладу в поліцейському автомобілі, що по своїй суті є відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння у визначеному законом порядку.

Посилання скаржника на порушення працівниками поліції вимог закону України «Про Національну поліцію», які безпідставно зупинили його автомобіль, не приймаються до уваги апеляційним судом, оскільки вказані обставини не впливають на висновки суду щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, а інших доводів, які б свідчили про незаконність оскаржуваного рішення та спростовували його висновки, ні ОСОБА_1 , ні його адвокатом під час апеляційного розгляду справи наведено не було.

Таким чином, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову судді суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 247, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 , яка подана від його імені та в його інтересах адвокатом Сімутіним Романом Вікторовичем, який діє на підставі договору, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 19 серпня 2021 року задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 19 серпня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана від його імені та в його інтересах адвокатом Сімутіним Романом Вікторовичем, який діє на підставі договору задовольнити частково.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 19 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нову.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 185 КУпАП, та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч),00 грн.) в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири),00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду В.А. Нежура