Справа № 487/1958/22
Провадження № 3/487/858/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2022 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Щербини С.В., за участі секретаря судового засідання Попович В.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_3 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , навідник 2 дорожньо-комендантського відділення 1 дорожньо-комендантського взводу 2 дорожньо-комендантської роти, РНОКПП НОМЕР_1

за ч.4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

24.06.2022 року приблизно о 16:00 год. командиром 1 дорожньо-коменданського взводу 2 дорожньо-коменданської роти в/ч НОМЕР_3 лейтенантом ОСОБА_3 було виявлено відсутність солдата ОСОБА_1 у тимчасовому місці дислокації 2 дорожньо-комендантської роти в/ч НОМЕР_3 у АДРЕСА_2. В ході розшукових заході ОСОБА_1 було виявлено та супроводжено до тимчасового місця дислокації підрозділу 28.06.2022 року.

До судового засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, вину у вчиненні правопорушення визнав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Положеннями ст. 280 КпроАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КпроАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КпроАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 172-11 КУпАП встановлено відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.

Окрім того, ч. 4 ст. 172-11 КУпАП регламентовано відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

На підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану, на підставі Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022 року та триває по теперішній час.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» №1932-ХІІ від 06.12.1991 та ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993 особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб» № 1952-УІІІ від 16.03.2017 (набрав законної сили 16.04.2017) внесено зміни до глави 13-Б Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо вчинення військовослужбовцями військових адміністративних правопорушень в умовах особливого періоду.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 вищевказаних вимог законодавства.

Так, вина ОСОБА_1 у вчинені вказаного правопорушення підтверджується наступними матеріалами: протоколом про адміністративне правопорушення в/ч НОМЕР_3 серії №33 від 28 червня 2022 року, поясненнями ОСОБА_2 від 28.06.2022 року, поясненнями ОСОБА_3 від 28.06.2022 року, поясненнями ОСОБА_1 від 28.06.2022 року, витягом із наказу командира в/ч НОМЕР_3 №3 від 27.02.2022 року, витягом із наказу командира в/ч НОМЕР_3 №42а від 15.05.2022 року, військовим квитком серії НОМЕР_2 .

Таким чином, досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Так, суд приходить до висновків, що ОСОБА_1 своїми діями скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КпроАП України.

З огляду на викладене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суд вважає що виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень можливо шляхом призначення стягнення у вигляді штрафу в межах санкції даної статті, яке є необхідним і достатнім, та згідно ст. 23 КпАП України, відповідає меті адміністративного стягнення.

Відповідно до п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» - ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст.40-1,278,280,283,284 КпроАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст.172-11 КпроАП України та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у сумі 2465, 00 грн. (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) грн. (отримувач: Миколаїв.ГУК/Заводськ.р-н/21081100; Код отримувача (ЄДРПОУ) 37992030; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.) Номер рахунку (IBAN): UA0014480; Код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя: С.В. Щербина