Справа № 149/782/22
Провадження № 33/801/403/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гончарук-Аліфанова О. Ю.
Доповідач: Якименко М. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Якименко М.М., з участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Приленського І.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06 травня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір в розмірі 496,20 гривень на користь держави.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що постанову суду він отримав 10.05.2022, а тому вважає, що строк пропущений ним з поважних причин.

В апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі. Вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки не в повній мірі досліджено докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

14.06.2022 в судовому засіданні адвокатом Приленським І.Г. було заявлено клопотання щодо виклику для допиту в судовому засіданні поліцейського ОСОБА_2 та відтворення відеофіксації.

Судом було відмовлено в задоволенні даних клопотань, у зв`язку з відсутністю підстав, визначених ч.7 ст. 294 КУпАП. Вінницький апеляційний суд виходив із того, що відеофіксація правопорушення досліджувалась судом першої інстанції, а клопотання про виклик працівника поліції в суді першої інстанції правопорушником не заявлялось, хоча останній не був позбавлений такої можливості.

В наступному судовому засіданні 28.06.2022 адвокатом заявлено клопотання щодо допиту в якості свідка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по обставинам справи.

Суддею Вінницького апеляційного суду відмовлено в задоволенні даного клопотання, оскільки нормами КУпАП допит правопорушника в якості свідка не передбачено. Звертає увагу, що правопорушник давав пояснення в суді першої інстанції, а також звертався з письмовим клопотанням про закриття провадження у справі. Отже підстави для задоволення даного клопотання в силу вимог ч.7 ст.294 КУпАП відсутні.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції адвокат Приленський І.Г. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити і поновити строк на апеляційне оскарження. Посилаючись на викладені у ній доводи скаржник пояснив, що правопорушник не відмовлявся від огляду на місці зупинки, який працівники поліції фактично йому не пропонували. Додав, що ОСОБА_1 дійсно вживав пиво, але вдень і в незначній кількості.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення адвоката Приленського І.Г., який апеляційну скаргу підтримав та просив поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, суддя Вінницького апеляційний суду вважає, що клопотання слід задовольнити - поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін з огляду на таке.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 копію постанови отримав 10.05.2022 (а.с. 16), а апеляційну скаргу подав до суду 18.05.2022.

Вказані обставини вказують на об`єктивну неможливість своєчасного оскарження постанови суду та поважність пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому цей строк підлягає поновленню.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 322353 від 08.04.2022 року 22 год. 55 хв., який є одним із доказів у справі, водій ОСОБА_1 , 08.04.2022 року 22 год. 48 хв. в м. Хмільник по вул. 1 Травня керував автомобілем Skoda Octavia Tour 110307 д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху (а.с.2).

Висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є правильними і узгоджуються з дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого водій ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 4); направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «Хмільницька ЦП Хмільницької МР» з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 3) та відеозаписом (а.с. 5).

Так в суді першої інстанції правопорушник зазначав, що після його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, поліцейським не пропонувалось таке обстеження пройти в найближчому медичному закладі. Свою позицію , заперечуючи вину, правопорушник виклав письмово(а.с.12-13).

Вінницький апеляційний суд критично відноситься до доводів апеляційної скарги в цій частині, які суттєво відрізняються від тих письмових пояснень, які правопорушник надав в суд першої інстанції.

Сукупністю зазначених вище доказів підтверджується винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Докази в сукупності узгоджуються між собою, відображають реальний перебіг події, підтверджують факт відмови правопорушника від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, в даному випадку винуватість ОСОБА_1 доводиться зібраними матеріалами справи.

Суд першої інстанції, діючи згідно зі ст. ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, і дійшов вірного висновку порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.7 даної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103 (зі змінами), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

За таких обставин, оскільки за змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні.

Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Доводи у апеляційній скарзі про те, що працівники поліції не запропонували пройти огляд на місці зупинки та використовуючи своє службове становище тиснули на підсвідомість скаржника, є безпідставними та спростовуються відеозаписом, на якому видно, що патрульні діяли в межах закону, в той час як водій намагався уникнути адміністративної відповідальності, адже просив поліцейських не складати протокол.

На відео зафіксовано, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, від чого правопорушник відмовився. У той же час з на відео вбачається , що ОСОБА_1 підтвердив, що керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння і відповів, що відмовляється проходити огляд.

Критика скаржником дій працівників поліції є безпредметною з огляду на те, що вони від моменту зупинки автомобіля та до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення діяли відповідно до покладених на них чинним законодавством обов`язків без перевищення своїх повноважень.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) скаржник не надав.

Будь-яких зауважень щодо неправомірних дій працівників поліції ОСОБА_1 не заявляв, належних та допустимих доказів на спростування вказаних обставин не надав до суду першої інстанції, і до апеляційного суду.

Відтак вказані доводи скаржника в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП, згідно ст.251 КУпАП він є доказом в справі про адміністративне правопорушення

У протоколі викладені відомості, які підтверджуються і іншими дослідженими судом та наявними в матеріалах справи доказами.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

З протоколом скаржник був ознайомлений. Жодних зауважень щодо оформлення протоколу не надходило, заперечень та пояснень окремо також не надавав.

Будь-яких порушень законодавства під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою скасування постанови суду, суддею апеляційного суду не встановлено.

Доводи апеляційної скарги, що зазначені в протоколі ознаки сп`яніння є надуманим припущенням, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки спростовуються відеозаписом, з якого видно, що правопорушник не заперечив своєї вини, натомість на питання працівника поліції чи вживали спиртні напої відповів, що трохи. А факт його відмови від проходження обстеження на стан сп`яніння зафіксований на відеозаписі , що було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, працівниками поліції було дотримано порядок огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння відповідно до вимог Інструкції.

Відтак є доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що скаржник вживав пиво об 12:00 год, а працівники поліції зупинили його 22:49 год, тобто через 11 год, що вказує на те, що виключає запах алкоголю з ротової порожнини, в даному випадку нічим не підтверджено, а крім того не мають суттєвого значення, оскільки ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних речовин (порушення вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України), а за відмову на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (порушення вимог п.2.5 зазначених Правил).

Інші доводи апеляційної скарги, суддя не приймає до уваги, так як ці доводи не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.5 ПДР України і не свідчать про невідповідність складеного щодо нього протоколу вимогам ст. 256 КУпАП.

Отже, процесуальних порушень під час розгляду справи, які б слугували підставою для скасування постанови, суд першої інстанції не допустив.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм процесуального права, яке могло призвести до неправильного вирішення справи. Докази, які б спростовували вину скаржника не надано.

З урахуванням наведеного, посилання в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження у справі за відсутності в діях заявника складу правопорушення суд вважає безпідставними та не знаходить підстав для їх задоволення.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст.ст.279, 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість та належність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для її вирішення, судом з наведенням відповідних мотивів встановлено, правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06 травня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06 травня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Якименко