Справа № 161/1260/22 Провадження № 33/802/350/22 Головуючий у 1 інстанції: Пахолюк А. М.
Категорія: ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2022 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Сівак О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Левчук-Микитюк А.О. на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП із застосуванням ст.36 КУпАП накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 грн. 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 16.01.2022 о 01 год. 24 хв., в с. Буків по вул. Селишній, керував автомобілем марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Крім того, 16 січня 2022 року о 01 год. 24 хв. гр. ОСОБА_1 в с. Буків по вул. Селишній, керуючи транспортним засобом «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду (камінь), чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В поданій апеляційній скарзі захисник вважає постанову судді незаконною. Вказує на те, що ОСОБА_1 не був повідомлений про час та місце розгляду справи. Посилається на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Також зазначає, що в протоколі вказано що правопорушник керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, однак вказані твердження є суперечливими. Крім того, в протоколі ОСОБА_1 не зазначав, що відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, а також в медичному закладі. Вказує на те, що пояснення свідка ОСОБА_3 не узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримували подану апеляційну скаргу та просили скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Клопотання захисника про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді слід задовольнити, оскільки він пропущений із поважних причин.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримався.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, а саме, відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а також порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 073265 від 16 січня 2022 року, який складений поліцейським відносно водія ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому зафіксовано ознаки сп`яніння останнього: запах алкоголю з ротової порожнини, а також відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.1), протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 073230 від 16 січня 2022 року, який складений поліцейським відносно водія ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП (а.с.2), схемою ДТП (а.с.6), поясненнями свідка ОСОБА_3 (а.с.7), відеозаписами з бодікамер працівника поліції (а.с.12), а також іншими матеріалами справи.

Не заслуговують на увагу доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, враховуючи такі обставини.

Як вбачається з відеозаписів з бодікамер працівників поліції, після прибуття поліцейських на місце ДТП, ОСОБА_1 надав поліцейським технічний паспорт на транспортний засіб, а також страховий поліс на автомобіль, при цьому заперечив факт перебування за кермом в момент ДТП. При цьому не зміг пояснити, хто саме керував автомобілем. Під час спілкування з правопорушником, присутній на місці події його батько сказав: «вибачись і говори». В подальшому на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, за допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_1 відмовився (а.с.12).

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , за кермом транспортного засобу на час ДТП був саме ОСОБА_1 , який ходив біля автомобіля, який потрапив ДТП (а.с.7).

Також в матеріалах справи міститься роздруківка звернення на лінію 102, згідно якої заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся на лінію 102 з проханням, щоб працівники поліції повернули йому документи та ключі, які випадково забрали під час складання адмінпротоколу, від його т/з Шевроле Авео НОМЕР_1 , оскільки з його слів, перебуваючи в даному т/з потрапив у кювет (а.с.5).

Тобто, в даному зверненні сам ОСОБА_1 повідомив, що він перебував за кермом автомобіля Шевроле Авео, р.н.з. НОМЕР_1 потрапив у кювет, вчинивши тим самим ДТП.

Відеозаписи з місця події, пояснення свідка ОСОБА_3 відображають подію адміністративних правопорушень та в сукупності з зверненням ОСОБА_1 на лінію 102 підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, і повністю спростовують доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

Допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4 пояснив, що його син не перебував за кермом транспортного засобу та заперечив свої слова, які зафіксовані на відеозаписах з місця події.

Пояснення даного свідка не беруться апеляційним судом до уваги, так як суперечать фактичним обставинам справи та повністю спростовуються такими доказами: відеозаписами з місця події (а.с.12), поясненнями свідка ОСОБА_3 (а.с.7), роздруківкою звернення ОСОБА_1 на лінію 102 (а.с.5).

З цих же мотивів не беруться апеляційним судом до уваги і письмові пояснення свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ..

Таким чином, доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки повністю спростовуються вищенаведеними доказами в їх сукупності, а тому не беруться апеляційним судом до уваги.

Посилання захисника на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не викладено його суть, та що саме ставиться у провину ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки як убачається із вказаного протоколу (а.с.1), останньому ставиться у провину порушення п.2.5 ПДР. Даним пунктом передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Твердження апелянта про те, що у протоколі не зазначено від огляду на стан якого саме сп`яніння відмовився ОСОБА_1 , суперечать змісту самого протоколу, так як в ньому йдеться мова саме про алкогольне сп`яніння (а.с.1).

Відсутність у матеріалах справи направлення водія ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та не відсторонення його від керування транспортним засобом, жодним чином не спростовують факту відмови водія ОСОБА_1 пройти такий огляд, який зафіксований на відеозаписі з бодікамер поліцейських (а.с.12).

Також не заслуговують на увагу і посилання апелянта про порушення місцевим судом прав ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом справи за його відсутності, оскільки з часу находження справи до суду 26.01.2022 і до прийняття рішення у справі 10.05.2022 ні правопорушник, ні його захисник в судові засідання, незважаючи на їх неодноразові повідомлення не з`явились (а.с.16-18, 37, 45-46, 49, 50, 54, 56). Тобто, майже чотири місяці ні ОСОБА_1 , ні його захисник не з`являлись до місцевого суду для участі в розгляді даної справи. Така поведінка правопорушника повністю спростовує доводи апеляційної скарги про те, що він бажав дати пояснення в суді по суті вчинених правопорушень.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника і застосував щодо ОСОБА_1 на підставі ст.36 КУпАП адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Підстав для скасування судового рішення та закриття провадження з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Левчук-Микитюк А.О. строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника Левчук-Микитюк А.О. залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов