Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
28.06.2022 справа №394/315/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Краснопольська Л.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Голованівського РВП ГУНП України в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Петрівка, що проживає: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

24.06.2022 року до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області надійшло одночасно два протокола про адміністративне правопорушення від 03.09.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які постановою судді були об`єднані в одне провадження

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення 23.08.2021 року близько 13:00 год., громадянка ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання на АДРЕСА_1 , вчинила відносно свого сина ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме дії фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 23.08.2021 року близько 13:00 год. громадянка ОСОБА_1 ухилилася від виконання, передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання свого повнолітнього сина, а саме вигнала з будинку, залишивши без місця проживання, що загрожувало життю і здоров`ю неповнолітнього, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Викладене підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАБ №768931 від 03.09.2021 року та серії ВАБ №768932 від 03.09.2021 р., довідкою про результати розгляду звернення гр. ОСОБА_2 , заявою ОСОБА_2 , поясненням свідка ОСОБА_3 , актами обстеження умов проживання №14, №15, №20, характеристикою №490 від 06.09.2021 р. на ОСОБА_1 ..

Протоколи про адміністративні правопорушення складено згідно вимог закону, тому піддавати сумніву його зміст підстав немає.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків:

Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного правопорушення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується."

Крім того, як вказав Європейсьий суд з прав людини у п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» - «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» .Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11 липня 2018 року (справа № 308/8763/15-а).

Причому аналіз даної статті вказує, що такі обставини, як: відсутність події і складу адміністративного правопорушення; вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони, - можливо встановити лише шляхом розгляду справи по суті, та перевірки фактичних обставин. Інші ж обставини, зазначені в ст. 247 КУпАП встановлюються незалежно від фактичних обставин справи, в залежності від зазначеної конкретної обставини. Наприклад: смерті особи - свідоцтвом про смерть; неосудність - психіатричним висновком; недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку - свідоцтвом про народження; строків притягнення особи до відповідальності - закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених статтею 38 цього Кодексу, тощо…

Наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного правопорушення.

При цьому, ст. 247 КУпАП, не надає право органу, що здійснює адміністративне провадження його закрити, а зобов`язує його це зробити.

В розумінні вищевикладеного, встановлення будь-якої обставини в рішенні суду після закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, може порушити право особи на справедливий суд, оскільки таке рішення буде прийнято на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Так, згідно матеріалів адміністративної справи, адміністративні правопорушення ОСОБА_1 були вчинені 23.08.2021 року, за вказаних обставин, строки можливого притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності почали діяти саме з 23.08.2021 року, та відповідно до вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП закінчилися 23.11.2021 року.

Тобто, після 23.11.2021 року провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , не може бути розпочато, а розпочате - підлягає закриттю.

Враховуючи, що на час розгляду справи в суді закінчився передбачений ст. 38 КУпАП трьохмісячний термін з дня скоєння правопорушення то адміністративне стягнення на особу не може бути накладене, а тому провадження по справі стосовно нього слід закрити у відповідності до п.7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 38, 173-2, 247, 277, 252 КУпАП, суддя-,

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 про притягнення її за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду особою, щодо якої її винесено, потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя: