Справа №591/1170/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Мальована-Когер В. В.
Номер провадження 33/816/209/22 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю потерпілого ОСОБА_1 , його представника адвоката Фомінова Р.М., особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Фомінова Р.М. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 травня 2022 року, якою провадження відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, проживаючого: АДРЕСА_1

за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 травня 2022 року, відносно ОСОБА_2 був складений протокол серії ААБ №061469 від 12 лютого 2022 року за те, що останній 12 лютого 2022 року приблизно о 14 год. 20 хв. в м. Суми по пр. М.Лушпи, 7, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи на головну дорогу не виконав вимогу дорожніх знаків 2.1 (дати дорогу), 4.3 (рух ліворуч), в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Scoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень, чим порушив п. 10.2, 10.4, 33.2.1 ПДР та скоїв правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 травня 2022 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП було закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, представника потерпілого ОСОБА_1 адвокат Фомінов Р.М. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Зарічного районного суду м. Суми від 18 травня 2022 року, скасувати зазначену постанову, прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Крім того, представник потерпілого просить дослідити в повному обсязі матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції, представник потерпілого посилається на те, що суддя розглянув справу без участі потерпілого, в той час, коли він 18 травня 2022 року очікував біля зали суду запрошення на розгляд справи. Копію постанови ОСОБА_1 отримав 20 травня 2022 року, 26 травня 2022 року зателефонував до Сумського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги для складання процесуальних документів і представництва його інтересів в суді, на що йому запропонували зібрати необхідні документи, була призначена зустріч на 01 червня 2022 року і 03 червня 2022 року було видано доручення йому (адвокату Фомінову Р.М.) для надання ОСОБА_1 правової допомоги у цій справі, у зв`язку з чим і був пропущений строк на апеляційне оскарження і таку причину представник потерпілого просив визнати поважною.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, представник потерпілого вказує, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки суд першої інстанції під час розгляду справи неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, не дослідив в повному обсязі усі докази та не дав їм належної оцінки. Крім того, під час прийняття такого рішення не було встановлено вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 , а встановлення винуватості є важливим юридичним фактом, який може вплинути на відшкодування шкоди, завданої потерпілому або дасть можливість застосування більш жорсткої санкції.

Апелянт вказує, що орган (посадова особа) при розгляді такої справи зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності, отже, застосування п.7 ст.247 КУпАП можливе лише у випадку встановлення вини особи у вчиненні правопорушення.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративв правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясувань обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, проте, як зазначає апелянт, суд першої інстанції при прийнятті рішення за результатами розгляду справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП цю вимог закону належним чином не дотримав.

Так, п.7 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі пре адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. При цьому, за змістом ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді) стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення минуло три місяці з дня вчинення чи виявлення відповідного правопорушення. Відповідно, передумовою закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за цією підставою є вчинення особою певного адміністративного правопорушення. Щоб констатувати факт закінчення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу, як підставу для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, необхідно встановити обставини адміністративного правопорушення, наявність у діях винного його складу та перевірити правильність кваліфікації дій. Без встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення, в першу чергу неможливо визначити початковий момент перебігу строку. Закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу, без вирішення питання щодо винуватості особи, є закриттям за нереабілітуючої підстави, порушує принцип правової визначеності, що є складовим принципу верховенства права, звужує права як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і потерпілого.

Апелянт зазначає, що нормами КУпАП не встановлено будь-яких обмежень при розгляді справи судом відносно встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, підтвердження чи спростування вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження підставі п.7 ст.247 КУпАП, при цьому, необгрунтованими є доводи суду першої інстанції про те, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями.

Винуватість ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП повністю доведена матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №061469 від 12 лютого 2022 року, схемою ДТП з фотографіями до неї, поясненнями правопорушника, іншими матеріалами. З огляду на наведене, суд першої інстанції помилково закрив провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП, не встановивши обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та винуватість ОСОБА_2 у його вчиненні, що є підставою для скасування такого рішення та постановлення нового.

Заслухавши потерпілого ОСОБА_1 та його представника - адвоката Фомінова Р.М. на підтримку клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводів поданої апеляційної скарги, думку особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , який не заперечував щодо задоволення апеляційних вимог, повторно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно ч.1 ст.285 КУпАП, постанова у справі оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Положеннями ч.2 ст.294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 18 травня 2022 року розгляд справи відбувся за відсутності потерпілого ОСОБА_1 . Копію вказаної постанови, як зазначає представник потерпілого в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 отримав 20 травня 2022 року і, будучи незгодним з вказаним судовим рішенням, маючи намір оскаржити його в апеляційному порядку, скориставшись своїм правом щодо залучення для свого захисту фахівця у галузі права, звернувся до Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Після тривалої процедури перевірки щодо можливості залучення безоплатного захисника, було видано доручення адвокату Фомінову Р.М. для надання правової допомоги ОСОБА_1 , а тому, строк на апеляційне оскарження судового рішення, в даному випадку, був пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

На думку апеляційного суду, при розгляді даного провадження суддею суду першої інстанції вищезазначені вимоги у повному обсязі дотримано не було.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення минуло три місяці з дня вчинення чи виявлення відповідного правопорушення.

Зі змісту наведених правових норм та їх аналізу вбачається, що закриття провадження на підставі ч.2 ст.38, п.7 ст.247 КУпАП можливе тільки за одночасної наявності таких умов: 1) вчинення особою адміністративного правопорушення; 2) сплив встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення.

З оскаржуваної постанови вбачається, що дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №061469, складений відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, суддя суду першої інстанції, встановивши, що вказане адміністративне правопорушення було вчинено 12 лютого 2022 року і на момент розгляду даної справи строк накладення стягнення, передбачений ст.38 КУпАП, сплив, постановив рішення про закриття провадження у справі відповідно до приписів п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

При цьому, суддя всупереч позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 08 серпня 2007 року у справі №6-15341ск0б, не з`ясовував обставини скоєння правопорушення та не встановлював наявності чи відсутності вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, вважаючи поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення взаємовиключними рішеннями.

Однак таке рішення судді суду першої інстанції на думку апеляційного суду не відповідає завданням КУпАП , оскільки, не встановивши вину ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суддя прийняв рішення про закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП саме у зв`язку з закінченням передбаченого ст.38 КУпАП строку накладення стягнення, що не є реабілітуючою обставиною та тягне за собою відповідні правові наслідки, на що вірно посилається апелянт в поданій апеляційній скарзі.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що положеннями ч.2 ст.38 КУпАП передбачено можливість накладення адміністративного стягнення не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, що свідчить про те, що закриття провадження у справі за п.7 ст.247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом самого факту вчинення особою, в даному випадку, адміністративного правопорушення.

Проте, суддя суду першої інстанції вказаних вимог закону не врахував, взагалі не досліджував обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та не надав належної правової оцінки наявним в матеріалах справи доказам, дійшовши передчасного висновку про неможливість вирішення питання наявності в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, з урахуванням закінчення строку накладення адміністративного стягнення, на що також вірно вказує представник потерпілого у поданій апеляційній скарзі.

За таких обставин постанова суду першої інстанції не можна вважати законною та обґрунтованою, вказане судове рішення підлягає до скасування, у зв`язку з істотними порушеннями норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, з прийняттям, відповідно до п.8 ст.294 КУпАП, апеляційним судом нової постанови, за результатом апеляційного розгляду справи по суті, з метою забезпечення права учасників даного провадження на доступ до правосуддя.

При ухваленні нової постанови апеляційним судом встановлено, що 12 лютого 2022 року, відносно ОСОБА_2 було складено протокол серії ААБ №061469 за те, що останній, 12 лютого 2022 року, приблизно о 14 год. 20 хв. в м. Суми по пр. М.Лушпи, 7, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи на головну дорогу, не виконав вимогу дорожніх знаків 2.1, 4.3, у результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Scoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень, чим порушив п. 10.2, 10.4, 33.2.1 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, в матеріалах справи міститься схема місця ДТП від 12 лютого 2022 року, на якій зафіксоване взаємне розташування транспортних засобів ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 та Scoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 після зіткнення, сліди ДТП, ушкодження автомобілів та дані про водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

У письмових поясненнях водій ОСОБА_1 вказував на те, що 12 лютого 2022 року о 14 год. 00 хв. він на своєму автомобілі їхав по проспекту М. Лушпи у напрямку вул. Харківська. Біля недобудованої церкви, на цій же вулиці, отримав боковий удар з лівої сторони автомобіля ВАЗ 2109, який виїжджав зліва та не пропустив його. Внаслідок зіткнення його автомобіль отримав пошкодження двох дверей, травм ні він, ні інший водій не зазнали. Водій автомобіля ВАЗ 2109 був тверезий.

У свої письмових поясненнях, водій автомобіля ВАЗ 2109 ОСОБА_2 вказував на те, що 12 лютого 2022 року, близько 14 год. 20 хв. він їхав по проспекту М. Лушпи, заїхав на розвернення, не врахувавши, що з правої сторони є перешкода, а саме, автомобіль з НОМЕР_2 , здійснив з ним зіткнення. Ніхто з водіїв не постраждав, водія іншого транспортного засобу вважав тверезим, вину у вчиненому визнав.

Відповідно до п. 10.2 ПДР України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Пунктом 10.4 ПДР України передбачено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.

Відповідно до п. 33.2.1 ПДР України, водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно правової позиції ЄСПЛ, викладеній у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини», «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій».

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що водієм ОСОБА_2 були порушені вимоги п. 10.2, 10.4, 33.2.1 ПДР України, що знаходиться у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження.

Вказаних обставин не заперечував і сам ОСОБА_2 , який під час апеляційного розгляду в судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі та пояснив, що, в порушення Правил дорожнього руху, саме він не надав дорогу автомобілю Scoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 , допустив з ним зіткнення, внаслідок якого були пошкоджені як його, так і автомобіль потерпілого ОСОБА_1 . Аналогічні пояснення надав в судовому засіданні і потерпілий ОСОБА_1 .

Таким чином, за результатом апеляційного розгляду, на підставі доказів, допустимість та достатність яких ставити під сумнів підстави відсутні, тобто, «поза розумним сумнівом», було доведено, що ОСОБА_2 , під час керування транспортним засобом, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, враховуючи, що на момент розгляду апеляційним судом апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Фомінова Р.М. закінчився передбачений ст.38 КУпАП тримісячний строк накладання адміністративного стягнення за вчинене ОСОБА_2 12 лютого 2022 року адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, провадження по справі відносно останнього, відповідно до положень п.7 ч.1 ст.247,294 КПК України підлягає закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Фомінова Р.М. строк на апеляційне оскарження постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 травня 2022 року.

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Фомінова Р.М. задовольнити.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 травня 2022 року, якою провадження відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП було закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення скасувати.

Постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрити, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.