Справа № 298/15/21
Номер провадження 3/298/145/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши матеріали об`єднаної справи №298/15/21 (провадження №3/298/145/22) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області надійшли два протоколи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постановою суду від 28 червня 2022 року справи про адміністративні правопорушення №298/15/21 (провадження 3/298/145/22) та №298/492/21 (провадження 3/298/143/22) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП об`єднано в одне провадження, об`єднаній справі присвоєно номер №298/15/21 (провадження № 3/298/145/22).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №051931 від 29 грудня 2021 року, складеного начальником СРПП Великоберезнянського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області Пильник Ю., 29 грудня 2020 року біля 21.15 год. громадянин ОСОБА_1 висловлювався нецензурними словами в сторону батьків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , чим вчинив правопорушення передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №051978 від 30 квітня 2021 року, складеного інспектором СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Кирлик О., 30 квітня 2021 року близько 13.00 годин, по місцю проживання вчинив сварку зі своїми батьками гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в ході якої ображав останніх нецензурними словами, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, судом вживалися заходи щодо належного повідомлення останнього про час, місце та дату розгляду справи.

Дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши наявні докази в їх сукупності, суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно положень ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року (далі Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і передбачає наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як домашнє насильство.

За фабулами складених щодо ОСОБА_1 протоколів вбачається, що 29 грудня 2020 року біля 21.15 год. та 30 квітня 2021 року близько 13.00 год. ОСОБА_1 вчинив сварку з своїми батьками та виражався в їхню сторону нецензурною лайкою.

Водночас ні фабула протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 051931 від 29 грудня 2020 року, ні фабула протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №051978 від 30 квітня 2021 року не містить суті адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, відповідно до диспозиції частини вказаної статті, оскільки в таких не розкрито зміст дій ОСОБА_1 .

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство буде мати місце тоді, коли такі дії спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди здоров`ю особи.

З огляду на наведене, сам лише факт висловлювання, зокрема, нецензурною лайкою не може свідчити про вчинення домашнього насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

При розгляді даної справи суддя зауважує на тому, що доказова база, яка долучена до протоколу, ґрунтується лише на письмових поясненнях учасників даних конфліктів. Водночас із наданих учасниками конфліктів 29 грудня 2020 року та 30 квітня 2021 року письмових пояснень слідує, що у ході сімейних сварок нецензурною лайкою висловлювалися як ОСОБА_1 у сторону батьків, так і батьки у його сторону.

Що стосується наявних у матеріалах справи рапортів старшого інспектора Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області Падяк Р.В. від 29.12.2020 року та інспектора-чергового відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області Іванцик М.Ю. від 30.04.2021 року, то такі вказують лише на факт реєстрації повідомлень, які надійшли зі служби «102» та, на переконання судді, не можуть бути покладені в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень.

Щодо наявної в матеріалах форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 30 квітня 2021 року, складеної відносно ОСОБА_1 як кривдника, де постраждалою особою вказано ОСОБА_3 , то слід зазначити, що за відомостями такої поліцейським уповноваженого підрозділу поліції визначено рівень небезпеки, - низький.

Таким чином, із зібраних працівниками поліції матеріалів справи, які передано на розгляд до суду, встановлено, що такі матеріали справи не містять достовірних та беззаперечних доказів провини ОСОБА_1 .

Інших належних доказів на підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.173-2 КУпАП, до суду не надано, і таких доказів в ході судового розгляду судом не встановлено.

ЄСПЛ нагадує, що національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Встановлені при розгляді справи обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, якими доводиться вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.173-2 КУпАП, і таких доказів не здобуто в ході судового розгляду, тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу означених адміністративних правопорушень.

Керуючись ст. 173-2, п. 1 ст. 247, ст.ст. 256, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.