Провадження № 33/4823/65/22
Категорія - . 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

за участю:

захисника - адвоката Бредюка О.М.,

особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника - адвоката Бредюка О.М., в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 грудня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

Суд першої інстанції встановив, що 27 листопада 2021 року о 22 год. 54 хв. у м. Чернігові по просп. Перемоги, 103 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot 107, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога, що підтверджується висновком лікаря № 708 від 27.11.2021. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат, який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати постанову Деснянського районного суду м. Чернігова, а провадження по справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що оскаржувана постанова прийнята судом першої інстанції не обґрунтовано, оскільки обставини, на які послався суд, з`ясовані не повно та не всебічно. Суд не правильно оцінив докази, що призвело до прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Звертає увагу апеляційного суду на той факт, що на бодікамеру працівників поліції зафіксовано, що вони підозрюють ОСОБА_1 у перебуванні в стані наркотичних сп`яніння, проте огляд у лікаря-нарколога проводиться на стан алкогольного сп`яніння.

Просить врахувати відсутність направлення на проходження медичного огляду, що є невід`ємним додатком до протоколу.

За таких обставин, наполягає захисник, працівниками поліції були порушені вимоги інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а тому висновок щодо результатів медичного огляду від 27.11.2021 року є неналежним та не допустимим доказом. А враховуючи положення ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

В засіданні апеляційного суду адвокат підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та співставивши з обставинами, які встановлені судом першої інстанції, заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, доводи захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, проаналізувавши вимоги самої скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції вимоги зазначених норм Кодексу України про адміністративні правопорушення не дотримані в повному обсязі.

У відповідності з п. 2.9А ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, а саме пункту 6 розділу І, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Так, згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З переглянутого судом відеозапису (а.с.5) нагрудної камери поліцейського встановлено, що під час спілкування поліцейських з водієм ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. У зв`язку з наявністю цих ознак, водію кілька разів працівники поліції повідомили про підозру перебування водія в стані наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд у лікаря-нарколога. Крім іншого, поліцейські повідомили, що відмова від проходження такого огляду є підставою для складання протоколу за іншим пунктом правил. В подальшому водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Враховуючи, що долучений до матеріалів адміністративної справи відеозапис не є небезперервним, що вказує про недотримання поліцейськими вимог Інструкції №1026, щодо безперервності виявлення та фіксації адміністративного правопорушення, апеляційний суд позбавлений можливості встановити цілісну картину перебігу подій, проте з наступного відео файлу вже слідує, що водій ОСОБА_1 проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер», що стверджується висновком щодо результатів медичного огляду, який міститься в матеріалах справи, а також актом медичного огляду №708 від 27.11.2021 року, який був направлений на адресу суду апеляційної інстанції. При цьому, будь-яких даних щодо наявності підстав для проведення огляду саме на стан наркотичного сп`яніння, ні акт, ні висновок щодо результатів медичного огляду, ні жоден інший офіційний документ виданий медичним закладом, не містять.

Допитана в судовому засіданні, в якості свідка, лікар-нарколог кабінету медичних оглядів на стан сп`яніння КНП Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні ОСОБА_2 повідомила суду, що проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння громадянина ОСОБА_1 не пам`ятає та в загальних рисах, керуючись наявною копією відповідно акту може розповісти як взагалі відбуваються аналогічні огляди. Крім того, зазначила, що огляд проводиться саме на стан сп`яніння, який зазначений в направленні поліцейського. Без направлення огляди нею взагалі не проводяться. І якщо огляд проводився на стан алкогольного сп`яніння, то саме така інформація була зазначена в направленні.

При дослідженні направлення на огляд водія, що надійшло на адресу апеляційного суду, не представляється можливим встановити на який саме огляд направлено водія ОСОБА_1 , що не узгоджується з іншими матеріалами, оскільки відео з нагрудної камери поліцейського містить дані щодо виявлення ознак наркотичного сп`яніння, а огляд проводиться на стан алкогольного сп`яніння.

Окрему увагу суд апеляційної інстанції звертає на наявність невідповідностей у акті медичного огляду №708 від 27.11.2021 щодо виявленого вмісту алкоголю під час перевірки ОСОБА_1 . Так, при першочерговому застосуванні приладу «Драгер» о 23 год. 25 хв. вміст алкоголю відповідає 0,97 ‰ (проміле), тоді як при проведенні обстеження через 20 хвилин, а саме о 23 год. 45 хв. вміст алкоголю відповідає 1,03‰ (проміле). Дана обставина викликає сумніви щодо підвищення ступеня алкогольного сп`яніння у обстежуваної особи в період її освідування, що є нелогічним та свідчить про несправність чи похибку у застосованому технічному засобі, та вказує про неналежність даного доказу, який не може бути покладений в основу судового рішення, а відтак свідчить про недопустимість висновку від 27.11.2021 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.6), який є похідним від вказаного вище акту №708 від 27.11.2021.

З огляду на встановлені апеляційним судом обставини, поза розумним сумнівом не встановлена законність вимог поліцейських до ОСОБА_1 про проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Хоча, саме на підставі цих доказів суд визнав доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, слід зазначити, що суд, в даному випадку, не врахував вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якими визначено конкретний порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння та чітко визначено порядок проведення огляду осіб, внаслідок чого дійшов безпідставного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 інкримінованого складу адміністративного правопорушення.

Так, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В той же час, враховуючи, що поліцейськими було помилково визначено перебування особи в стані наркотичного сп`яніння, з визначенням відповідних ознак, відповідно не було дотримано положення вказаної Інструкції та не запропоновано водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що фактично свідчить про порушення процедури огляду та недотримання визначеного Інструкцією порядку.

Тобто, зібрані поліцейськими докази перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння є недопустимими та не можуть бути прийняті судом у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони зібрані всупереч встановленого законом порядку.

За таких обставин апеляційний суд констатує порушення поліцейськими вимог нормативних документів, які регламентують виявлення та фіксацію адміністративного правопорушення, що призвело до порушення права ОСОБА_1 на захист.

У зв`язку із тим, що у ході розгляду даної справи у суді апеляційної інстанції виникли сумніви в частині обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення, усунути які не виявилось можливим, суд ці сумніви, у відповідності до положень ст. 62 Конституції України тлумачить на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин апеляційний суд не має процесуально-правових підстав для відхилення доводів апелянта, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як незаконна і необґрунтована, із закриттям провадження у справі у зв`язку із недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 245, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Бредюка О.М., в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати та закрити провадження, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова вступає в закону силу негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко