Справа № 721/313/22
Провадження № 3/721/250/2022
П О С Т А Н О В А

Іменем України

Путильський районний суд Чернівецької області в складі судді Стефанко У.Д., за участю секретаря судових засідань Свідунович Ю.Ю., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Маковійчука С.С., розглянувши матеріали щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 23.02.2022 року о 23 год. 40 хв. в смт. Путила по вул. Українській, 98, Вижницького району, Чернівецької області, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою смт. Путила вул. Українська, 34.Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

30.05.2022 року до суду від захисника ОСОБА_1 Маковійчука С.С. надійшло заперечення на протокол, в якому просить справу відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив суду, що 23.02.2022 року вечері він зі своїм знайомим ОСОБА_2 сиділи в припаркованому автомобілі ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 . Даним транспортним засобом керував ОСОБА_3 , після того як останній пересів на пасажирське сидіння, а ОСОБА_1 сів за кермо, до них під`їхали поліцейські. Не погодившись на місці пройти тест на вживання алкоголю, його доправили до Путильської лікарні, де освідував лікар-нарколог. Про те, що автомобілем керував ОСОБА_3 , поліцейським не повідомляв ні він, ні ОСОБА_3 . Права поліцейськими йому роз`яснювалися, з клопотанням про потребу у правничій допомозі до поліцейських не звертався. Просив справу відносно нього закрити.

В судовому засіданні захисник Маковійчук С.С. підтримав заперечення надане ним до суду, просив справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, вказуючи на численні порушення, вчинені працівниками поліції під час оформлення протоколу. Посилався на: відсутність свідків при складанні протоколу, невідповідність часу та місця складання протоколу фактичним діям, невідповідність адреси медичної установи за якою проводився огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , відсутність у відеодиску зафіксованого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Вважав викладені обставини суттєвими порушеннями норм КУпАП, що унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до наступного.

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд відповідно до положень ст. 1 КУпАП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

При цьому, відповідно статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП установлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

При цьому відповідно до п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №098292 від 23.02.2022, ОСОБА_1 23.02.2022 року о 23 год. 40 хв. в смт. Путила по вул. Українській, 98, Вижницького району, Чернівецької області, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою смт. путила вул. Українська, 34.

Відповідно до висновку лікаря нарколога КНП «Путильська БЛ» ОСОБА_4 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 49 від 23.02.2022 року складеного о 23 год 55 хв., ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат позитивний 1,34%.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, що був досліджений у судовому засіданні.

Так, з наведеного відеозапису вбачається, що 29.05.2022 року ОСОБА_1 , перебуваючи за кермом автомобіля марки ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 , на запитання поліцейського - чому той керує транспортним засобом у темну пору доби без включеного ближнього світла фар, останній не заперечує факту керування транспортним засобом. Після того, як ОСОБА_1 вийшов із машини, з його зовнішнього вигляду вбачаються ознаки вживання алкоголю, зокрема порушення координації рухів, порушення мови,нечітка вимова, а відтак поціцейськими правомірно запропоновано йому пройти огляд на стан сп`яніння, як водію транспортного засобу у відповідності до Інструкції. Заперечення ОСОБА_1 в подальшому щодо керування ним транспортним засобом мають місце впродовж відеозапису, однак дій, які б підтверджували реальність його заяви ні на місці вчинення правопорушення, ні в судовому засіданні ним вчинено не було. Зокрема з відеозапису вбачається, що такий зроблено в зимову пору, зі свіжих слідів автомобільних шин на сніговому покритті автодороги вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 рухався та зупинився, та був зупинений поліцейськими безпосередньо перед початком ввімкнення відеореєстратора, а не стояв на узбіччі, як про те заявляв ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Також відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію поліцейських виходить із сидіння водія, не вказуючи їм про керування автомобілем Пилипком, як про те заявляв у судовому засіданні. Перебуваючи у лікарні, ОСОБА_1 зазначає, "що відповідальність за це - один рік позбавлення прав", а також про те, що "у нього немає сімнадцяти тисяч на сплату штрафу".

Таким чином, твердження ОСОБА_1 та його захисника про відсутність у відеозаписі зафіксованого керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як непідтвердження такого факту належними доказами, судом не беруться до уваги, з огляду на спростування їх відеоматеріалами та іншити доказами, наявними в матеріалах справи. Заперечення з вказаних підстав в судовому засіданні судом розцінюється як спосіб уникнення відповідальності.

Щодо тверджень захисника про невідповідність часу складання протоколу часу зафіксованому на відеореєтраторі та місця складання протоколу, судом встановлено, що така невідповідність дійсно мала місце, однак розбіжність у вказівках на час та місце не впливає на наявність обставин відображених у вказаних документах, відповідає змісту таких документів та не спростовує наявності у діях ОСОБА_1 вини, оскільки останнім у судовому засіданні підтверджено, що саме він зображений на відео, у вказаний у протоколі час саме він перебував у зазначених місцях та проходив огляд.

Також, варто зазначити, що 16.02.2021 Верховна рада України прийняла законопроект «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» №2695, яким редакція ч. 2 ст. 266 КУпАП змінена наступним чином: «Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, після набрання законом чинності, працівникам поліції офіційно дозволяється проводити огляд на стан сп`яніння без жодних свідків. При цьому, доказами має бути відеофіксація огляду. Обов`язок присутності свідків виникає лише у разі, якщо працівник поліції не має відеореєстратора чи іншого технічного засобу відеозапису.

Даючи оцінку вказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 наявні порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.9А ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.

Саме тому суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які, на переконання суду, є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні. А тому покази ОСОБА_1 надані в судовому засіданні щодо непричетності до вчинення правопорушення судом сприймаються критично і розцінюються, як обрана лінія захисту для уникнення відповідальності.

При накладенні стягнення суд ураховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу та майновий стан правопорушника, характер та ступень суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, суд уважає, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, тобто в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.

Керуючись статтями 1, 7, 8, 9, 23, 26, 33-35, 40-1, 130, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП,суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Путильський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Уляна СТЕФАНКО