Справа № 946/4353/22
Провадження № 3/946/1567/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 червня 2022 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 22.06.2022 приблизно о 18:00 год. у громадському місці, біля будинку №107 по вул. Шкільна в с. Старі трояни Ізмаїльського району, висловлювався нецензурною лайкою на адресу гр. ОСОБА_2 та штовхнув його, чим ОСОБА_1 порушив громадський порядок і спокій громадян, за що відповідальність передбачена ст. 173 КУпАП.

Дані обставини також підтверджуються матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №068712 від 27.06.2022.

Крім того, ОСОБА_1 , 22.06.2022 приблизно о 18:05 год. у громадському місці, біля будинку АДРЕСА_2 , висловлювався нецензурною лайкою на адресу гр. ОСОБА_3 , чим ОСОБА_1 порушив громадський порядок і спокій громадян, за що відповідальність передбачена ст. 173 КУпАП.

Дані обставини також підтверджуються матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №068713 від 27.06.2022.

Постановою суду від 30.06.2022 року матеріали справ про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 об`єднані до одного провадження.

Притягуваний ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 30.06.2022 о 10:00 год. не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений, що підтверджено його особистим підписом у протоколах про ознайомлення з місцем та часом розгляду страви, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не подавав. Крім того, у своїх письмових поясненнях від 22.06.2022, які додані до протоколів, ОСОБА_1 зазначив, що дійсно свару вчинив та висловлювався нецензурною лайкою на адресу гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Згідно рішенню від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України» в силу ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. В своїх рішення Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського Суду від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, слід констатувати, що неявка в судове засідання ОСОБА_1 може свідчити про недобросовісне користування ним своїми процесуальними правами та неналежне виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданого до суду відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. За таких умов неявка притягуваного не перешкоджає проведенню розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що ОСОБА_1 обізнаний про те, що протоколи про адміністративні правопорушення будуть розглядатися Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області, суд дійшов висновку, що можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні дрібного хуліганства в громадському місці при обставинах, викладених в протоколах про адміністративні правопорушення, також повністю доведена матеріалами справи, що досліджені судом.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративного правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення ним нових правопорушень, буде необхідним та достатнім застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 173 КУпАП. Суд також вважає, що в даному випадку таке стягнення, як штраф у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, буде достатнім, таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворих стягнень, передбачених санкцією ст. 173 КУпАП.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за ст. 173 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85 (вісімдесят п`ять) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн., зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: А.С. Адамов