Справа 362/504/22
Провадження 3/362/395/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2022 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області адміністративний матеріал, що надійшов від батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква УПП у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП

встановив:

08.01.2022 о 17:50 год. на а/д М-05 «Київ - Одеса» 31 км. + 150 м., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen LT35 д.н.з. НОМЕР_1 , у порушення правил п. п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України, був неуважним, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення транспортним засобом Volvo S60 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

У призначеному судовому засіданні 04.02.2022 ОСОБА_1 вину скоєному категорично заперечив та просив викликати у судове засідання іншого учасника ДТП та свідків події. 03.03.2022 судове засідання не відбулось з огляду на об`єктивні причини. 13.05.2022 у судовому засіданні ОСОБА_1 вину в скоєному заперечив і просив суд відкласти розгляд справи з метою підготовки ним клопотання про призначення судом експертизи, а пізніше до суду надійшла заява ОСОБА_1 , де просив закрити провадження у справі за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, а розгляд справи проводити без його участі.

Так, за клопотанням ОСОБА_1 у судовому засіданні були допитана інший учасник даної дорожньо-транспортної пригоди - водій ОСОБА_2 , яка пояснила суду, що того дня рухалась по трасі «Київ-Одеса» та мала намір здійснити маневр розвороту в напрямку міста Києва. З цією метою перелаштувалася у відповідну смугу руху для гальмування, розпочала зменшувати швидкість і відчула удар ззаду свого автомобіля. Зауважила, що жодних правил не порушувала, а на момент зіткнення рухалась у смузі для гальмування. Наголосила, що на неї також був складений протокол за ст. 124 КУпАП, справу було розглянуто судом і закрито провадження у цій справі за відсутністю у її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Ці пояснення водія ОСОБА_2 повністю узгоджуються з поясненнями ОСОБА_3 , пасажира у автомобілі під керуванням ОСОБА_2 , який пояснив, що вони виїхали на трасу «Київ-Одеса» та мали намір здійснити розворот в напрямку міста Києва, плавно перестроївшись в смугу гальмування, не створюючи перешкод іншим учасникам руху для здійснення маневру розвороту та вже рухаючись в смузі для гальмування несподівано відчули удар ззаду. Вважає, що водій ОСОБА_1 , рухаючись в напрямку м. Біла Церква , не мав права рухатись по сказаній смузі для руху та не дотримався безпечної дистанції в русі, що і призвело до пригоди.

Свідок ОСОБА_4 надав суду пояснення, що був пасажиром автомобіля ОСОБА_1 та вони рухались в напрямку м. Біла Церква зі швидкістю 70-90 км/год., несподівано для них попереду виїхав автомобіль та відбулось зіткнення.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи у їх сукупності, у тому числі клопотання ОСОБА_1 , заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді даної справи, дійшов до висновку про таке.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України врегульовано Законом України «Про дорожній рух» та п. 1.1 Правил дорожнього руху України.

Ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Так п. 2.3б ПДР України, який зобов`язує водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 13.1 водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 KУпAП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема: фактичними даними, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення ААБ № 143613 від 08.01.2022, даними схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.01.2021, поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Отже, у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 124 КУпАП, так як він, як водій, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Водночас відповідно до частини 2 статті 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Як уже зазначено вище, судом у межах строку накладення адміністративного стягнення неодноразово уживалося усіх заходів для судового розгляду, однак через об`єктивні причини незалежні від суду судові засідання відкладались.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Водночас суд зауважує, що правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29.04.2020 (справа № 686/4557/18) констатовано, що закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення.

Отже, зважаючи на те, що суд вжив усіх можливих процесуальних заходів для його виклику у судове засідання у межах строку притягнення до адміністративної відповідальності, з часу вчинення адміністративного правопорушення минуло більш ніж три місяці, а тому провадження у даній справі належить закрити.

Керуючись статтями 38, 247, 283-284, 268 КУпАП, суд

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко