ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/548/22 Справа № 205/2268/22 Суддя у 1-й інстанції - Калініченко Г. П. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Пантюхова Валерія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 травня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2022 року, ОСОБА_1 визнано винуватим за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

Згідно з оскаржуваною постановою, 12.02.2022 о 23:30 годин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в районі перехрестя вул. Набережної Заводської та пров. Парусного у м. Дніпрі, не вибрав безпечної швидкості руху, через що не впорався з керуванням і скоїв наїзд на електричну опору. Внаслідок ДТП автомобіль отримав технічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода, а пасажири автомобіля ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі захисник Пантюхов В.С. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову змінити та призначити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності більш м"яке покарання у виді штрафу.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник, не оспорюючи фактичних обставин справи, посилається на неповноту судового розгляду, внаслідок чого було прийняте необґрунтоване рішення та призначено водію ОСОБА_1 занадто суворе покарання.

Так, апелянт зазначає, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення являється не грубим, скоєно з необережності та без явно виражених ознак зухвалості, що сталося вперше.

Разом з тим, захисник вказує, що ОСОБА_1 , зважаючи на характеристику з місця мешкання, є порядним, законослухняним громадянином, проявляв себе завжди як спокійний, врівноважений, відповідальний, привітливий та чуйний сусід, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягався, має водійський стаж 15 років, що характеризує його виключно з позитивної сторони та не виправдовує накладення на нього такого суворого стягнення.

Окрім того, апелянт посилається на те, що в момент вчинення ДТП ОСОБА_1 перебував у тверезому стані, місця пригоди не покинув, відшкодував шкоду потерпілим та мав застраховану цивільну відповідальність у встановленому законом порядку. Більш того, ОСОБА_1 свою провину визнав та щиро розкаюється. Поряд з цим, захисник звертає увагу на те, що позбавлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, права керування транспортними засобами негативно вплине на його нормальне життя, зокрема позбавить його можливості пересуватися за власними потребами, допомагати батькам та волонтерам, проте суд, в порушення ст. 129 Конституції України, не надав належної оцінки цим обставинам, у зв`язку з чим прийняв необгрунтоване рішення та не вмотивував чому саме таке суворе покарання буде достатнім для виправлення ОСОБА_1 через що, на переконання апелянта, постанова підлягає скасуванню.

Вислухавши думку захисника Пантюхова В.С., який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах скарги, співставивши доводи скарги з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до такого висновку висновку.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим, підтверджений доказами, зібраними у справі та апелянтом в суді апеляційної інстанції не оспорюється, а тому в апеляційному порядку не переглядається.

Разом з тим, доводи скарги захисника про накладення на ОСОБА_1 занадто суворого виду адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП, заслуговують на увагу та є обґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Однак, при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення поза увагою суду першої інстанції залишився ряд істотних обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення та мають бути враховані при накладенні адміністративного стягнення, а також відомості про особу порушника, який за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності раніше не притягався, має водійський стаж 15 років, визнав свою вину та щиро розкаюється.

Разом з цим, накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців негативно вплине на нормальне життя ОСОБА_1 , оскільки задля належного виконання ним трудових обов`язків, який працює на посаді водія - монтажника, необхідно наявність права керування транспортним засобом.

Окрім того, суд зауважує, що характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення не свідчить про грубе порушення порядку користування цим правом, вчинено з необережності, не містить ознак систематичності. При цьому, шкода, завдана потерпілим внаслідок вчиненого правопорушення, була відшкодована ОСОБА_1 в повному обсязі та будь-яких матеріальних та моральних претензій потерпілі не мають.

Враховуючи вище вказане, конкретні обставини справи, а також те, що суд першої інстанції не мотивував своє рішення щодо визначення адміністративного стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами та не зазначив на підставі яких відомостей він прийшов до висновку про необхідність накладення на апелянта максимального виду стягнення, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість пом`якшення стягнення та визначення його у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією цієї статті.

Отже, апеляційна скарга захисника Пантюхова В.С. в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні в частині адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Пантюхова Валерія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 , змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В інші частині - постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко