П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділу прикордонної служби «Ужгород» 94 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо громадянина України (згідно з «Формою-1) та Ізраїлю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гайворон Кіровоградської обл., мешканця АДРЕСА_1 , працівника фірми «Конкорд» за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №011349 від 16.06.2022 з`ясовано, що о 15 год. 50 хв. 16.06.2022 в пункті пропуску «Ужгород» було виявлено громадянина Ізраїлю, який на паспортний контроль надав закордонний паспорт громадянина Ізраїлю № НОМЕР_1 , виданий 06.05.2018 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час проведення взаємодії із ДМС України отримано «Форму-1», в якій вказано, що означений громадянин є громадянином України. Під час проведення поглибленої перевірки паспортного документу встановлено, що документ дійсний, належить пред`явнику, але даний громадянин є громадянином України, тобто вищевказаний громадянин вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону, чим порушив вимоги ст. ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України», ст. 2 Закону України «Про громадянство» та ст. 4 Конституції України.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, при цьому від його представника адвоката Семерака І.О. надійшли заперечення, в яких він просить закрити адміністративне провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 пред`явив при перетині кордону, належний йому правовстановлюючий документ. При цьому представником ОСОБА_1 не заперечується те, що останній є громадянином України, однак стверджує, що ст. 204-1 КУпАП не передбачає відповідальність за подвійне громадянство.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту вказаної статті та змісту ч. 4 ст. 55 Конституції України випливає, що воля держави, спрямована на припинення протиправних дій, виражена досить чітко, тому що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе тільки на підставах, установлених у законі. Якщо такі підстави відсутні або якщо вина особи у вчиненні діяння з цих підстав не доведена, особу не може бути піддано будь-якому заходу адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 248 КУпАП передбачено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Диспозицією ст. 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктом даного адміністративного проступку є встановлений порядок управління, а також безпека особи, суспільства і держави. Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у перетинанні державного кордону України поза пунктами пропуску, а також у пунктах пропуску через державний кордон України без установлених документів або дозволу відповідних органів державної влади. Під незаконним перетинанням державного кордону громадянами України, іноземними громадянами й особами без громадянства слід розуміти залишення особою території однієї держави і переміщення на територію іншої держави шляхом самовільного (без відповідного документа або відповідного дозволу) перетинання державного кордону України.

В розглядуваному протоколі не вказано жодної дії, вчиненої ОСОБА_1 , що підпадає під ознаки об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, а матеріали справи про адміністративне правопорушення, оформлені за результатами вчиненого правопорушення, не містять жодних доказів, що подані останнім документи при спробі перетину державного кордону о 15 год. 50 хв. 16.06.2022 в пункті пропуску «Ужгород» містять недостовірні відомості про особу та є підробленими чи не дійсними, і такими, що не дають право перетнути кордон України.

Так, при здійсненні прикордонного контролю ОСОБА_1 пред`явив паспорт громадянина Ізраїлю № НОМЕР_1 , виданий 06.05.2018 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і такі його дії кваліфіковано як спроба незаконного перетинання державного кордону, так як в ході перевірочних заходів працівниками прикордонної служби при взаємодії із співробітниками ДМС України встановлено, що вказана особа є громадянином України - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суддя враховує, що матеріали даної справи про адміністративне правопорушення не містять жодного доказу того, що паспорт громадянина Ізраїлю № НОМЕР_1 , виданий 06.05.2018 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та пред`явлений останнім при перетині державного кордону як громадянином Ізраїлю є підроблений, або містить недостовірні відомості, а тому сам факт пред`явлення документу, який є дійсним (строк дії до 05.05.2023) не може вважатися порушенням законодавства та не вважається порушенням правил та порядку перетинання державного кордону України.

Більш того дійсність документу та належність його особі стверджується даними розглядуваного протоколу.

Як роз`яснено у п. 4 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (ст. ст. 1, 3, ч. 2 ст. 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту. Відповідно до п. 4.1 вказаного Рішення процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

При прийнятті рішення суддя також враховує принципи Європейської конвенції про громадянство від 06.11.1997, ратифікованої Україною із застереженням та заявою Законом № 163-V (163-16) від 20.09.2006, згідно з якою Україна зобов`язалася гарантувати права громадян із множинним громадянством, зокрема ст. 17 відповідно до якої, визначаючи права та обов`язки, пов`язані із множинним громадянством: громадяни держави учасниці, які мають інше громадянство, мають на території держави учасниці, в якій вони проживають, ті самі права та обов`язки, як і інші громадяни держави-учасниці.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги, що у справі відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, приходжу до висновку, що провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП

Керуючись ст. ст. 247 п. 1, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.П. Іванов