Справа № 158/1025/22
Провадження № 3/0158/293/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2022 року м. Ківерці

Суддя Ківерцівського районного суду Волинської області Сіліч Ю.Л., за участю секретаря - Оніщук Н.Є., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - адвоката Шевчука В.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли із Луцького РТЦК та СП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні троє дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , водія 2 взводу охорони роти охорони Луцького РТЦК та СП,

- за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В

07.06.2022 року солдат ОСОБА_1 під час виконання ним обов`язків військової служби перебував в нетверезому стані, про що засвідчує консультаційний висновок спеціаліста №331 результатів медичного огляду КП «Волинський медичний центр терапії залежностей», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, не визнав.

Захисник Шевчук В.В. просив провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Також зазначив, що протокол про військове адміністративне правопорушення не містить відомостей про час та місце вчинення правопорушення. З наказом начальника Луцького РТЦК та СП від 23.02.2022 №22агд ОСОБА_1 не було ознайомлено. Крім того, у консультаційному висновку спеціаліста №331 не заповнені всі розділи (не зазначено найменування закладу охорони здоров`я, який направив пацієнта на консультацію; спеціальність лікаря-консультанта; рекомендації щодо подальшого лікування), що свідчить про недопустимість вказаного доказу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 та ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, в Україні ведений воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово був продовжений відповідно до Указу Президента України від 14.03.202 року2 №133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, Указу Президента України від 18.04.2022 року №259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, Указу Президента України від 17.05.2022 року №341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 року №2263-ІХ.

Крім того, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошена та проводиться загальна мобілізація.

Відповідно до положень нормативно-правових актів, які регламентують порядок проходження військової служби, військовослужбовці виконують обов`язки військової служби цілодобово, окрім випадків, відповідно до яких військовослужбовці тимчасово звільняються від виконання обов`язків військової служби (відпустка, тощо).

Стаття 11 Закону України «Про Збройні Сили України» передбачає, що Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод; виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни.

Згідно із ст. 11 та ст. 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Відповідно до ст. 1 та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №551-XIV, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зокрема зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статтею 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, які вчиненні особою в умовах особливого періоду.

Так, солдат ОСОБА_1 зазначені вимоги Закону проігнорував та 07.06.2022 під час виконання обов`язків військової служби перебував у нетверезому стані, був доставлений до КП «Волинський медичний центр терапії залежностей», де було встановлений діагноз - алкогольне сп`яніння, що стверджується протоколом про військове адміністративне правопорушення №4ЛТРЦК від 07.06.2022 року та консультаційним висновком спеціаліста № 331 від 07.06.2022 року (а.с.4, 5).

Викладене свідчить про недбале ставлення солдата ОСОБА_1 до військової служби в умовах особливого періоду.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби перебував в нетверезому стані в умовах особливого періоду, тому в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника з приводу не зазначення у протоколі про військове адміністративне правопорушення місця вчинення правопорушення суд вважає безпідставними, оскільки у вказаному протоколі зазначено місце служби і посаду: «Луцький РТЦК та СП, водій 2 взводу охорони роти охорони».

Крім того, не заповнення окремих розділів консультаційного висновка спеціаліста, на думку суду, не дають підстави вважати вказаний доказ недопустимим. Так, у пункті 1 вказаного висновку передбачено зазначення найменування закладу охорони здоров`я, який направив пацієнта на консультацію. Однак у даному випадку направлення ОСОБА_1 на обстеження здійснювалося не закладом охорони здоров`я, а Луцьким РТЦК та СП. Також із вказаного висновку слідує, що він складений лікарем КП «Волинський медичний центр терапії залежностей», що підтверджується печаткою вказаного закладу. Той факт, що у висновку після виявлення у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння лікар не вказав рекомендацій щодо подальшого лікування також не є підставою для визнання вказаного висновку недопустимим доказом.

Відтак, доводи ОСОБА_1 та його захисника про необхідність закриття провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП з зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення є безпідставними та спростовуються дослідженими судом доказами.

Враховуючи всі обставини справи та особу правопорушника, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 військовослужбовцем, суд вважає за доцільне звільнити його від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) грн.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ківерцівського районного суду Ю.Л. Сіліч