Справа № 361/9787/21
Провадження №3/361/236/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2022 року Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г., розглянувши матеріали, що надійшли від Броварського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, охоронника АТБ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер не надано,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2021 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з протоколом про адмінправопорушення від 19.10.2021 року серія ААБ №080108, 19 жовтня 2021 року о 10 год. 10 хв. 1 км автодороги Київ-Чернігів, водій керував транспортним засобом VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі та в установленому законодавством порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник Тараненко Я.Ю. заперечував наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. Суду зазначив, що інспектором під час складання протоколу не було належним чином направлено водія в заклад охорони здоров`я, для проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння; протокол про адміністративне правопорушення, направлення та пояснення свідків не містять жодних відомостей про те, за допомогою якого спеціального технічного засобу водієві було запропоновано пройти огляд на виявлення алкогольного сп`яніння на місці і взагалі чи було запропоновано такий огляд; в матеріалах справи відсутні будь які докази, що водій відмовився проходити огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння як за допомогою спеціальних технічних пристроїв, так і в закладі охорони здоров`я; в матеріалах справи відсутні докази які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Свідки неодноразово були викликані у судові засідання, але не з`явились, причини суду не повідомили.

Суд заслухавши доводи захисника особи яка притягується до відповідальності, дослідивши матеріали справи і з`ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши обставини справи, дійшов наступного висновку.

У п. 2.5. ПДР України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Між тим, згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуються наданими в матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 080108 від 19 жовтня 2021 року (а.с. 3)

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19 жовтня 2021 року виданого на імя ОСОБА_1 (а.с. 4);

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с. 26), які в своїй сукупності підтверджують, що водій ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Volkswagen Caddy н.з. НОМЕР_2 , відмовився на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу Drager Alcotest, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, з огляду на що суд дійшов висновку про про винуватість ОСОБА_2 у порушенні ним вимог п. 2.5. ПДР України.

Натомість, доводи захисника Тараненко Я.Ю. про те, що інспектором під час складання протоколу не було належним чином направлено водія в заклад охорони здоров`я, для проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння; протокол про адміністративне правопорушення, направлення та пояснення свідків не містять жодних відомостей про те, за допомогою якого спеціального технічного засобу водієві було запропоновано пройти огляд на виявлення алкогольного сп`яніння на місці і взагалі чи було запропоновано такий огляд; в матеріалах справи відсутні будь які докази, що водій відмовився проходити огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння як за допомогою спеціальних технічних пристроїв, так і в закладі охорони здоров`я, спростовується безпосередньо дослідженим за участі захисника відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано наведені вище факти ОСОБА_1 .

Стосовно доводів наведених у письмових запереченнях, суд вважає вказані доводи такими, що ніяким чином не спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка тягне відповідальність не лише за керування транспортним засобом безпосередньо, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду, тому дане твердження не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Доводи захисника стосовно того, що поліцейськими при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення було порушено ч. 6 ст. 266 КУпАП та п.8 розділу ІІ Інструкції, оскільки ОСОБА_1 не було вручено направлення на проходження огляду на стан спяніння, суд вважає необгрунтованими. Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19 жовтня 2021 року виданого на імя ОСОБА_1 (а.с. 4), проте у зв`язку з відмовою водія його не було доставлено до закладу охорони здоров`я, даний факт вказано у вказаному направленні, отже вказане свідчить про те, що направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було сформовано.

Керуючись п. 2, п. 5 ст. 24, ст. 30, ст.ст. 27, 221, 283-285 КУпАП, та відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць, що становить 496 грн. 20 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути звернута до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання законної сили.

Суддя Радзівіл А.Г.