Справа № 444/566/22 Головуючий у 1 інстанції:Оприск З.Л.
Провадження № 33/811/539/22 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Шпунта Мар`яна Богдановича, розглянувши апеляційну скаргу захисника адвоката Шпунта Мар`яна Богдановича на постанову Жовківського районного суду Львівської області від 05 травня 2022 року,

в с т а н о в и в:

постановою Жовківського районного суду Львівської області від 05 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Згідно постанови, ОСОБА_1 13.03.2022 о 10:50 год на автодорозі Київ-Чоп 528 км керував транспортним засобом Вольксваген Поло НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим вчинив порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою захисник адвокат Шпунт М.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує про те, що зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення факт відмови ОСОБА_1 як від проходження огляду на місці зупинки, так й у медичному закладі спростовуються наявними у матеріалах справи відеоматеріалами із нагрудних камер працівників поліції.

Зазначає, що суд першої інстанції належним чином не дослідив вказаних відеоматеріалів, не врахував наведеного та прийшов до безпідставного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу у медичний заклад з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначає, що працівники поліції не забезпечили ОСОБА_1 можливість проведення огляду на місці зупинки та не отримавши відмови від огляду не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

Стверджує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі та доказів протилежного матеріали справи не містять.

Звертає увагу на те, що органом патрульної поліції не надано, а судом першої інстанції не встановлено жодних доказів, які б свідчили, що безпосередньо перед складанням протоколу ОСОБА_1 керував транспортним засобом чи транспортний засіб перебував в русі.

Наголошує, що оскільки факт керування транспортним засобом категорично заперечується й нічим іншим, крім змісту самого протоколу про адміністративне правопорушення цей факт не підтверджено, у суду відсутні підстави для висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши думку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Шпунта М.Б. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що постанову суду першої інстанції необхідно залишити без зміни виходячи з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 273114 від 13.03.2022, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та яким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення(а.с.1); доданим до матеріалів справи відеозапису із нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі(а.с.2); письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 (а.с.3); письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 (а.с.4).

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі, що і стало підставою для складання протоколу та подальшого притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 273114 від 13.03.2022, ОСОБА_1 13.03.2022 о 10:50 год на автодорозі Київ-Чоп 528 км керував транспортним засобом Вольксваген Поло НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини викладені у протоколі підтверджуються і відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, з якого убачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції. Надалі працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, на що останній відмовився від проходження такого огляду.

Покликання захисника на те, що судом першої інстанції не встановлено жодних доказів, які б свідчили, що безпосередньо перед складанням протоколу ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не заслуговують на увагу та розцінюється апеляційним судом як спосіб уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене, оскільки як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису події, зокрема ОСОБА_1 вказав: Я їхав п`яний, ну і шо (файл clip-2).

Той зміст, який міститься на диску є достатнім для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується також наявними в матеріалах справи поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 13.03.2022, які підтвердили, що ОСОБА_1 в їхній присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

Вказані докази, якими стверджується факт керування транспортним засобом та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, є логічними, послідовними, та такими, що взаємоузгоджуються між собою, а тому в апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в їх достовірності та допустимості.

ОСОБА_1 у провину ставиться порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, а саме, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від якого він категорично відмовився.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Сам факт відмови від проходження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею. При цьому не має значення чи перебував водій у стані сп`яніння.

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»..

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги стосовно того, що в матеріалах справи не міститься направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Так як, відповідно до розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається тоді, коли водій погодився пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, а ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду.

Доводи апеляційної скарги, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння апеляційний суд не бере до уваги, оскільки вони спростовані матеріалами справи та були досліджені судом першої інстанції.

Інші посилання апеляційної скарги не спростовують висновків суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки підтверджуються матеріалами справи, які були досліджені в ході апеляційного розгляду.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається захисник, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом апеляційної інстанції при винесенні постанови.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним.

При розгляді справи судом першої інстанції не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шпунта Мар`яна Богдановича залишити без задоволення.

Постанову Жовківського районного суду Львівської області від 05 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич