Провадження № 3/592/52/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Бичков І. Г. , за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Шевченка Дмитра Сергійовича, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , інспектора прикордонної служби 2 категорії водій 4 групи відділення інспекторів прикордонної служби Юнаківка , РНОКПП НОМЕР_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 205087 від 11.08.2021 року водій ОСОБА_1 11.08.2021 року о 21 годині 21 хвилину в м. Суми по вул. Металургів, буд. 13 керував транспортним засобом ВАЗ 21114, реєстраційний номер НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу газоаналізатор алкотестер драгер 6810, прилад 0603, що підтверджується тестом № 1948. Результат 2,40 ‰ , чим порушив вимоги п. 2.9. а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. п. 1) .

22.06.2022 року до початку судового засідання захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Шевченко Дмитро Сергійович надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання про закриття справи про адміністративну правопорушення, в якому він зазначив про те, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно громадянина України ОСОБА_1 , 1984 року народження. Так, відповідно до складеного протоколу серії ААБ № 205087 від 11.08.2021 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21114, реєстраційний номер НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу газоаналізатор алкотест драгер 6810. ОСОБА_1 під час розгляду справи у суді на попередніх судових засіданнях надав пояснення та висловив свою категоричну незгоду відносно складеного щодо нього протоколу поліцейськими та інших матеріалів справи, а також повідомив про те, що обставини, зазначені у протоколі, не відповідають реальним подіям. Особа, що притягається до відповідальності, пояснила про те, що співробітниками поліції, зокрема, поліцейськими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно нього чинився тиск та вплив, а саме: з початку спілкування останні жодним чином не пояснили йому порядок проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння та його права, а у наказовому порядку сказали: Надо пройти! . Фактично підкорившись вимозі співробітників поліції, ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу, але з результатами категорично був не згоден, про що повідомив одразу поліцейським: Не згоден. Не згоден, конечно! , і зазначив в акті огляду: НЕ ЗГОДЕН , за що і розписався. Далі співробітники поліції, здійснюючи розмову не на камеру , повідомили ОСОБА_1 про те, що направляти до найближчого закладу охорони здоров`я його не збираються оскільки в них немає на це часу, а дана процедура вимагає оформлення необхідного направлення та, відповідно, витрачання часу. З даним повідомленням ОСОБА_1 категорично був не згоден, але поліцейські запевнили в тому, що у подальшому медичному огляді немає необхідності та вони будуть складати матеріали. Ним, як захисником, були вивчені матеріали даної справи та пояснення ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження, а саме: 1. Відносно порушення процедури проведення огляду, підроблення та фальсифікації матеріалів поліцейськими. З наявних відеоматеріалів, а саме файлу (21:54) вбачається, що дійсно після проходження огляду на місці від поліцейських до ОСОБА_1 надійшло запитання: Згоден? . У відповідь співробітники поліції почули: Не згоден. Не згоден, конечно! . Далі був складений акт з позначенням з результатами не згоден і підписаний ОСОБА_1 та поліцейським Федіною Р. М. . Потім, відповідно до логіки подій та пояснень ОСОБА_1 , поліцейські (без фіксації розмови на камеру) повідомили про те, що не мають бажання виписувати направлення та немає часу на огляд у медичному закладі, а тому матеріали будуть складатись за результатами проведення огляду на місці, згоден ОСОБА_1 з цим чи не згоден. Відеофайл (22:03) пояснює та підтверджує всі обумовлені події та факт підроблення і фальсифікації матеріалів поліцейськими. Так, співробітники поліції, відійшовши від ОСОБА_1 до свого службового автомобіля, почали між собою вести розмову та вирішувати питання як їм скласти протокол, коли особа не згодна з результатами проведеного ними огляду. Поліцейський ОСОБА_2 присів до переднього правого пасажирського сидіння службового автомобіля та, узявши у руки матеріали, почав радитись зі своїм колегою ОСОБА_3 , який, нахилившись, стояв поруч, як написати протокол, якщо у акті зазначено незгоду з результатами. Пряма мова співробітників поліції з відео: ... напиши ось тут, просто, елементарно... Тільки ж ось тут він писав, що не згоден... Просто зачеркуєш, що він був згоден чи перепишем... Згоден! , блін, зачеркнуть просто. Все, начинай писать... . Така розмова поліцейських представників органу виконавчої влади країни викликає масу обурення та підтверджує пояснення ОСОБА_1 , факти підробки і фальсифікації матеріалів справи, порушення порядку і процедури проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння. Підтвердженням цього також є, відповідно, і сам акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де вбачається, що графа З результатами згоден містить позначку НЕ ЗГОДЕН , а потім приставка НЕ закреслена ручкою співробітниками поліції після підписання з метою уникнення проведення огляду у закладі охорони здоров`я та не витрачання часу . Як зазначено у п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті № 14 від 23.12.2005 року стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів. Необхідно підкреслити, що відповідальність настає лише у разі дотримання встановленого законом порядку проведення огляду. Так, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Тобто, згідно наведеного порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, останній відбувається на місці зупинки водія і лише у разі його відмови від проходження такого огляду або у випадку незгоди з отриманими результатами цей огляд обов`язково проводиться у закладі охорони здоров`я. Аналогічний порядок проведення огляду відображається також в п. п. 6, 7 розд. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735. З матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що співробітники поліції, враховуючи незгоду ОСОБА_1 з результатами проведеного огляду на місці, поза розумним сумнівом, пропонували пройти останньому огляд на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, що є порушенням вимог Інструкції та положень ст. 266 КУпАП. Ст. 266 КУпАП наголошує на тому, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. 2. Щодо матеріалів справи. Він вважає, що протокол повинен бути підтверджений належними і допустимими доказами. Дана думка також сформульована в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України з відсиланням на п. 282 рішення Європейського суду з прав людини від 10.07.2001 року у справі Авшар проти Туреччини , згідно з яким доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Протокол про адміністративне правопорушення, а саме: його фабула не містить ознак юридичного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не вбачається, що огляд проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу та водій погодився з результатами. Також протокол і взагалі всі матеріали справи, враховуючи явну незгоду ОСОБА_1 з результатами проведеного огляду поліцейськими, не містить відомостей щодо направлення останнього до найближчого закладу охорони здоров`я та його результатів, що є порушенням вимог Інструкції та ст. 266 КУпАП. Що стосується акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, то він містить суттєве виправлення щодо позиції особи, яка притягається до відповідальності, про що зазначалося вище. Крім того згідно п. 10 розд. II Інструкції акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення. Так, поліцейські, розуміючи, що вони вчиняють підробку важливого документа, а інший його примірник, звісно, буде відрізнятися від попереднього, не виготовили другу копію акту та, відповідно, не вручили його ОСОБА_1 , що є порушення Інструкції. Перелічені вище документи не можуть бути визнані як належні та допустимі докази (рішення Європейського суду з прав людини від 06.03.2017 року у справі Карелін проти Російської Федерації ) . Відеозаписи також неможливо визнати в якості належного та допустимого доказу вини ОСОБА_1 , оскільки він не погодився з результатами проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу поліцейськими і поза розумним сумнівом йому не пропонувалося проведення огляду на стан сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, як про те наголошує Інструкція та ст. 266 КУпАП. Відео повинно відображати сам факт вчинення правопорушення (відповідну законну процедуру проведення огляду) , а не складання підроблених документів та сфальсифікованих матеріалів справи. Про це йдеться у рішенні Верховного Суду від 18.07.2019 року у справі № 216/5226/16-а (№ 2-а/216/33/17) , адміністративне провадження № К/9901/20315/18 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/83105370) . Так, відповідно до п. 4 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення порядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (ст. ст. 1, 3, ч. 2 ст. 19 Основного Закону України) . У відповідності до п. 4.1. вказаного рішення Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Ст. 62 Конституції України наголошує, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях. Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого (п. 77 рішення Європейського суду з прав людини від 06.12.1988 року у справі Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії , п. 97 рішення Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 року у справі Яношевич проти Швеції ) . Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена, належні і допустимі докази відсутні, а сумніви, які виникають, мають бути витлумачені лише на користь ОСОБА_1 . Таким чином, він приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у діях громадянина України ОСОБА_1 , тобто до обставини, що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення. На підставі вище зазначеного, він просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 , 1984 року народження, за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (вхідний № 11377 від 22.06.2022 року) (а. п. 35-38) .

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо нього за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки, на його думку, огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, а тому він вважається недійсним.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Шевченко Дмитро Сергійович надав пояснення, аналогічні викладеним в клопотанні. Він звернув увагу на те, що поліцейськими були допущені грубі порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння. Він зауважив, що процедура огляду водія не відповідає нормам ст. 266 КУпАП та вимогам відомчої Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735, а саме: те, що ОСОБА_1 поза розумним сумнівом не пропонувалося пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров`я. Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає реальним обставинам події, а акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів містить ознаки підробки у виді виправлення результатів проведеного поліцейськими огляду. Він просив закрити провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення, звертаючи увагу на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, а тому він вважається недійсним.

Допитаний в судовому засіданні як свідок інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції України старший лейтенант ОСОБА_2 , який склав зазначений протокол, пояснив про те, що 11.08.2021 року після зупинки транспортного засобу ВАЗ 21114, реєстраційний номер НОМЕР_2 , спілкуючись із водієм ОСОБА_1 , виявив у останнього ознаки алкогольного сп`яніння. Внаслідок цього він разом зі своїм колегою інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції України старшим лейтенантом поліції Федіною Р. М. запропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що громадянин ОСОБА_1 погодився, але з результатами був не згоден, про що був складений акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Після цього на ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення. На його думку, з його боку жодних порушень КУПАП та відомчих інструкцій не було. Він просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. п. 39) .

Допитаний в судовому засіданні як свідок інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції України старший лейтенант ОСОБА_3 надав аналогічні пояснення. На його думку, з його боку жодних порушень КУПАП та відомчих інструкцій не було. Він просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. п. 39) .

Вислухавши пояснення, думку та клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Шевченка Д. С. , пояснення та думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прихожу до наступного висновку.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи завдано матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок проведення такого огляду врегульований ст. 266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, якою затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, та спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року № 1452/735.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

При цьому, п. п. 6, 7 розд. 1 Інструкції № 1452/735 визначено, що огляд на стан сп`яніння лікарем закладу охорони здоров`я обов`язково проводиться у разі відмови водія транспортного заходу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами такого огляду.

З наданих суду адміністративних матеріалів, оглянутого відео з нагрудних камер поліцейських, вбачається, що поліцейськими не було дотримано порядку огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, який передбачений зазначеними нормами чинного законодавства, а саме: з відео вбачається, що співробітники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, але з його результатами водій категорично був не згоден, про що власноручно зазначив у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у виді позначення Не згоден (а. п. 3) .

Очевидним є те, що співробітники поліції, всупереч вимогам чинного законодавства, не направили ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я, про що свідчать відеозаписи та відсутність будь-яких паперових документів.

Доказів того, що ОСОБА_1 пропонувалось та він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння лікарем суду не надано.

Враховуючи те, що співробітниками поліції не було дотримано порядку огляду водія на стан сп`яніння, висновок про відмову ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння в матеріалах справи відсутній, а проходження огляду, запропонований порядок якого не ґрунтувався на законі, не може утворювати для останнього жодних юридичних наслідків.

За таких обставин та на підставі положень ст. 266 КУпАП такий огляд вважається недійсним.

Також, слушним є зауваження захисника про те, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів містить виправлення результатів огляду у виді закреслювання приставки Не у сполученні Не згоден , що є суттєвим порушенням вимог закону, та з протоколу не вбачається юридичного складу адміністративного правопорушення, оскільки відсутні відомості щодо згоди водія з результатами проведеного огляду поліцейськими та інформації про відмову ОСОБА_1 від огляду лікарем.

При цьому, слід враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати) , який свідчить про порушення компетентною особою батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області справи про адміністративне правопорушення, тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів) .

З огляду на викладене та оцінюючи вказаний доказ у відповідності до вимог ст. ст. 251, 252, 254, 255, 256, 266 КУпАП, прихожу до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 205087 від 11.08.2021 року у відношенні водія ОСОБА_1 був складений без дотримання положень процесуального закону, що тягне за собою безумовне і беззаперечне визнання цього доказу недопустимим, внаслідок чого інші докази у справі є нікчемними.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з усталеною судовою практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 його рішення від 14.02.2008 року (заява № 16437/04) у справі Кобець проти України (Kobets v. Ukraine) з відсиланням на п. 282 рішення у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey) , згідно яким доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вважаю, що в протоколі про адміністративне правопорушення не міститься переконливих доказів винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проаналізувавши надані докази, вважаю, що з матеріалів справи вбачається, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак справа підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.01.1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom) , п. 161, Series A заява № 25) , який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП та вимог Інструкцій, вважаю, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КупАП.

Враховуючи вищевикладене, прихожу до висновку про те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, вважаю за необхідне взяти до уваги наступне.

Конституційний Суд України зауважив на тому, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo , згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення Великої Палати Конституційного Суду України у справі від 26.02.2019 року № 1-р/2019) . Доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом (п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (Kobets v. Ukraine) , з відсиланням на п. 282 рішення у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey) . Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Верховний Суд в п. 39 своєї постанови від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, провадження № К/9901/21241/18, зробив наступний правовий висновок про те, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (http://reyestr.court.gov.ua/Review/90264746) .

При ухваленні даної постанови були враховані висновки, викладені в постанові Сумського апеляційного суду від 11.01.2022 року у справі № 592/10935/21, провадження № 33/816/8/22 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/102721261) , в постанові Сумського апеляційного суду від 30.05.2022 року у справі № 587/279021, провадження № 33/816/157/22 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/104607650) , в постанові Сумського апеляційного суду від 07.06.2022 року у справі № 591/6763/21, провадження № 33/816/119/22 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/94061468) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 130, 247, 284 КУАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя І.Г. Бичков