Дата документу 30.06.2022 Справа № 554/5309/22
Провадження № 3/554/1934/2022
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 червня 2022 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого в НТУ ХПІ, РНОКПП та інші відомості про особу ініціатором складення протоколу не надані

в с т а н о в и в :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 226510 від 19 червня 2022 року (далі - Протокол), складеного поліцейським взводу № 2 роти № 4 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Панкратовим Є. О., 19 червня 2022 року, о 17 год 46 хв, ОСОБА_1 в м. Харкові по проспекту Тракторобудівників, 1-Б, керуючи транспортним засобом FORD ESCAPE, д. н. з. НОМЕР_1 (далі - FORD ESCAPE), в порушення вимог пунктів 2.3 «б» та 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР), перед початком руху не переконався у безпеці, в результаті чого пошкодив заправний пістолет ТОВ «БЕЛКОМ», внаслідок ДТП заправна колонка отримала механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Ініціатором складення протоколу дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП, відповідно до якої, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення інкримінованого йому правопорушення

В судове засідання порушник не викликався, оскільки процедуру притягнення його до адміністративної відповідальності ініціатором складення протоколу вчинено з порушенням встановлених законом вимог.

Норми права, які підлягають застосуванню

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, зокрема, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.3 «б» ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 10.1 ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Дослідивши Протокол та матеріали справи додані до нього, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та необхідності закриття справи з цих підстав, з огляду на таке.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення ініціатором складення протоколу надано до суду Протокол (а. с. 1), схему місця ДТП (а. с. 2), пояснення ОСОБА_2 (а. с. 3) та пояснення ОСОБА_1 (а. с. 4).

Оцінюючи наведені докази в своїй сукупності, суд констатує, що при дослідженні події ініціатором складення протоколу не було дотримано вимог процесуального закону при збиранні та оцінці доказів, що в кінцевому результаті призвело до сумнівного висновку про недодержання ОСОБА_1 вимог ПДР та вчинення ним правопорушення, скоєння якого йому інкримінується.

Диспозицією ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП виражається у певних діях водія, якими порушується відповідний пункт ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад), тобто настання реальних наслідків у вигляді ушкодження певних об`єктів. Умовою настання адміністративної відповідальності, є наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Диспозиція ст. 124 КУпАП має бланкетний характер, тобто відсилає до іншого нормативно-правового акту, що передбачає відповідальність за вчинення окремих незаконних діянь, які врегульовані законодавством України.

На думку суду, ініціатор складення протоколу дійшов помилкових висновків про порушення ОСОБА_1 п. п. 2.3 «б» та 10.1 ПДР та що це за своїми наслідками призвело до вчинення ним ДТП з механічними пошкодженнями та матеріальними збитками, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 1.12 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 01961-IV, дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Судом були досліджені пояснення помічника оператора АЗС «XADO» ОСОБА_2 , з яких слідує, що 19 червня 2022 року, близько 17 год 46 хв, водій транспортного засобу FORD ESCAPE після заправки не впевнився, що заправний процес закінчився, а заправний пістолет від`єднаний та почав рухатися, внаслідок чого відірвав заправний шланг та пошкодив диференціальний клапан, чим спричинив матеріальних збитків.

ОСОБА_1 в своїх поясненнях під час складення Протоколу пояснив, що в день та час, зазначені в Протоколі, під`їхав до заправки «ХАDO» в м. Харкові по проспекту Тракторобудівників 1-Б, маючи намір заправити свій автомобіль FORD ESCAPEза допомогою газобалонного обладнання. На заправці був оператор газової колонки, який підключав заправний пістолет до його автівки, слідкував за заправним процесом та, на думку порушника, мав би від`єднати заправний пістолет від транспортного засобу. У зв`язку з чим, розрахувавшись з касиром АЗС, сів за кермо свого авто та переконавшись в безпеці почав рух.

Зі схеми місця ДТП, яка була досліджена судом, взагалі не вбачається, що автозаправній станції було завдано хоча б якихсь пошкоджень, внаслідок чого могли б бути завдані матеріальні збитки, що свідчить про їх відсутність, а вказано лише щодо пошкодження транспортного засобу FORD ESCAPE, належного на праві власності ОСОБА_3 , які до того ж є незначними.

Матеріали справи взагалі не містять доказів на підтвердження викладених у Протоколі фактів. Висновки ініціатора складення протоколу фактично обґрунтовані лише зі слів ОСОБА_2 - помічника оператора АЗС «XADO».

Згідно з положеннями ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

На підставі наданих доказів, суд приходить до висновку про відсутність матеріальних збитків, завданих діями ОСОБА_1 , а відтак, і про відсутність самої дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

Суд не вбачає в діях ОСОБА_1 порушень п. 2.3 «б» ПДР, оскільки в даній ситуації він не був учасником дорожнього руху та не керував транспортним засобом FORD ESCAPE на дорозі для руху автомобілів та, навіть, не пересувався на ньому, у зв`язку з чим, в момент заправки транспортного засобу на нього не був покладений обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху.Щодо порушення п. 10.1 ПДР суд зазначає, що ОСОБА_1 від`їжджаючи від газозаправної колонки АЗС жодним чином не створив перешкоду або небезпеку іншим учасникам руху, до яких не відноситься оператор АЗС.

Враховуючи вищевикладене, суд констатує, що ОСОБА_1 правила дорожнього руху не порушував, а ініціатор складення протоколу дійшов помилкових висновків про наявність самого факту скоєння ДТП. В ситуації, що склалася відсутні як порушення ПДР, так і наслідки у вигляді майнової шкоди, а відтак, відсутній і причинно-наслідковий звязок між ними, що є обов`язковою ознакою складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та виключає настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Працівниками поліції не дотримано відповідного доказового забезпечення, що в свою чергу, передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року у справі № 1-р/2019 зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно якого при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у суду щодо винуватості особи після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості звинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати особу винною.

На переконання суду, дані відображенні працівниками поліції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про відсутність в діяннях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення та необхідності закриття справи з цих підстав.

Керуючись ст. ст. 283 та 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Анатолій САВЧЕНКО