Провадження №3/389/436/22
Постанова

іменем України

27 червня 2022 року місто Знам`янка

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Савельєва Оксана Валентинівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області,про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровобад Азербайджан, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №484897 від 14.05.2022, складеного ДОП відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області Фесенком А.О., 14.05.2022 о 15.00 год. по вул.Примакова в м.Знам`янка Кіровоградської області ОСОБА_1 під час оформлення адміністративного правопорушення стосовно ОСОБА_2 виражався в бік поліцейських нецензурною лайкою, на зауваження працівників поліції про припинення протиправних дій не відреагував, хапав за формений одяг, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.185 КУпАП

До суду для розгляду справи ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином не сповіщений, оскільки відповідно до актів №16 від 20.05.2022 та №27 від 06.06.2022 вихідна кореспонденція Знам`янського міськрайонного суду не відправлялася у зв`язку з відсутністю поштових марок. Заява ОСОБА_1 про отримання судових повісток шляхом направлення смс-повідомлень у матеріалах справи відсутня, номер мобільного телефону у протоколі не зазначено. Разом з тим, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення співробітниками поліції ОСОБА_1 було повідомлено про те, що справа стосовно нього буде розглядатися Знам`янським міськрайонним судом.

У рішеннях від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», від 26.04.2007 у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала від 14.10.2003) Європейський суд з прав людини вказав, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Вказаними рішеннями закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

З огляду на викладене та враховуючи, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та повідомленим про розгляд справи Знам`янським міськрайонним судом, не вжив заходів для явки до суду, не цікавився про стан відомого йому судового провадження, мав об`єктивну можливість прийняти участь при розгляді справи судом, однак не скористався своїми правами, тому вважаю, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності та справу можливо розглянути за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, оцінивши їх в сукупності та взаємозв`язку, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Так, стаття 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Установлення злісності непокори, законності розпорядження або вимоги поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, є обов`язковими ознаками вищевказаного адміністративного правопорушення.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Адміністративна відповідальність за ст.185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи (абз.2 п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.06.1992 №8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів»).

Відмінність опору від злісної непокори полягає в тому, що опір це активна фізична протидія законній діяльності потерпілих, а злісна непокора це пасивна поведінка.

З системного аналізу положень КУпАП, з урахуванням позиції Верховного Суду України, висловленої в узагальненні «Практика розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління (статті 185-185-2 КУпАП) випливає, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського, саме законної, адже його вимоги та розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані, зокрема, про перебування його при виконанні службових обов`язків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, а також пред`явлене відповідне посвідчення, у зв`язку з чим у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені які саме законні вимоги були висунуті поліцейським, дані про те, що він знаходився при виконанні службових обов`язків.

За змістом ст.ст.254 і 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, яким фіксується факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі. До складання протоколу та його змісту пред`являють спеціальні вимоги. Протокол про адміністративне правопорушення повинен містити, зокрема, викладення суті адміністративного правопорушення.

Разом з цим, в порушення вимог ст.256 КУпАП працівником поліції при складенні протоколу стосовно ОСОБА_1 не зазначено суть адміністративного правопорушення, а саме не зазначено, які саме законні вимоги було висунуто поліцейськими, невиконання яких призвело до злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Відсутність в протоколі чіткого викладення суті адміністративного правопорушення, від якого особа, щодо якої складено протокол має захищатися в суді, є порушенням права на захист.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Натомість, будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, працівниками поліції не надано.

Так, на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, надано лише ідентичні письмові рапорти співробітників поліції, разом з тим, відповідно до висновку, зробленого Верховним судом у постанові від 20.05.2020 (справа524/5741/16-а) поліцейський є зацікавленою особою, тому вказані рапорти суд не може розцінити як допустимі докази.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказані прізвища працівників поліції, вимоги яких ОСОБА_1 не виконував, окрім того не вказано, що вимога працівників поліції була наполегливою та неодноразово повтореною.

Необхідність з`ясування суті розпорядження працівника поліції, з метою надання оцінки його законності, випливає, зокрема, з постанови Верховного Суду України від 03.03.2014 у справі №5-49к13, прийнятої внаслідок постановлення рішення Європейського суду з прав людини по справі «Вєренцов проти України» від 11.04.2013 (набуло статусу остаточного 11.07.2013).

У даному випадку протокол стосовно ОСОБА_1 вказаним вимогам не відповідає, оскільки з нього неможливо встановити, які саме поліцейські висували вимоги, у зв`язку з чим суд позбавлений змоги перевірити факт того, чи є вони законними. Крім того, не вказано вимоги яких саме поліцейських відмовився виконати ОСОБА_1 . В матеріалах справи відсутні докази поведінки останнього які б свідчили про непокору, виражену в зухвалій формі.

Особи, письмові пояснення яких додані до матеріалів справи, не зазначені в протоколі як свідки. Відеозапис події суду не надано.

Отже, суд констатує, що, посадова особа поліції, яка складала протокол, не вжила заходів щодо збирання доказів, наявність яких сприяла б всебічному, повному і об`єктивному розгляду даного адміністративного матеріалу, тобто не відібрала пояснення у інших осіб, очевидців події, не здійснила відеофіксацію події.

Висловлювання нецензурною лайкою в громадському місці в даному випадку може підпадати під ознаки правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене та враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП, а тому відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.7, 185, 245, п.1 ст.247, 251, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва