17.06.2022 Справа № 756/3701/22
Унікальний номер 756/3701/22
Номер провадження 3/756/2442/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2022 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Шролик І.С., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124,122-4 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 073521 від 20 травня 2022 року, 24 жовтня 2020 року о 15.01 год. по пр. Героїв Сталінграда, 6, к.7 в м. Києві, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1 , не забезпечив безпеки руху, не звернувся за допомогою до інших осіб та під час руху заднім ходом та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Ford», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого він отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 ПДР України.

Окрім того, після скоєння ДТП, що мало місце 24 жовтня 2020 о 15.01 год. по пр. Героїв Сталінграда, 6, к. 7 в м. Києві, водій ОСОБА_1 , залишив місце ДТП, до якої був причетний, чим порушив п. 2.10 «А» ПДР України, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 073520 від 20 травня 2022 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 в судове засідання не з?явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином. 17 червня 2022 року на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката Маркової А.В., в яких вказує, що ОСОБА_2 не може прибути в судове засідання, призначене на 17 червня 2022 року, у зв`язку з тим, що перебуває за межами м. Києва. Зазначила, що останній підтверджує, що дійсно 24 жовтня 2020 року по пр. Героїв Сталінграда, 6 в м. Києві, був припаркований його автомобіль «Ford», державний номерний знак НОМЕР_2 . Близько 15.00 год. сталася ДТП, а саме: у його автомобіль в?їхав автомобіль «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого залишив місце ДТП. Автомобіль «Ford», державний номерний знак НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження. Про факт ДТП його повідомив свідок. ОСОБА_2 викликав працівників патрульної поліції, які зафіксували факт ДТП. Згодом, було встановлено, що автомобілем марки «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1 керував ОСОБА_1 , який у повному обсязі відшкодував матеріальні збитки, а тому ОСОБА_2 не має жодних претензій до нього.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його скоєнні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вимогами ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП суд виходить з наступного.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Умовами настання адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є обов`язкова наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди (механічних пошкоджень транспортного засобу/засобів), як обов`язкового елементу об`єктивної сторони матеріального складу правопорушення. При цьому, порушення має бути настільки суттєвим, щоб наслідком його стало пошкодження як мінімум двох автомобілів, адже в диспозиції статті йде мова саме про «пошкодження транспортних засобів».

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком саме порушення Правил дорожнього руху. Об`єктивною ознакою правопорушення, що відбиває шкідливість неправомірної поведінки особи для суспільства, заподіяння або реальну загрозу заподіяння істотної шкоди, є також суспільна небезпека вчиненого проступку.

Судовим розглядом встановлено, що 24 жовтня 2020 року о 15.01 год. в м. Києві по пр. Героїв Сталінграда, 6 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1 , не забезпечив безпеку руху, не звернувся за допомогою до інших осіб та під час руху заднім ходом скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Ford», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого він отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП в повному обсязі підтверджується поясненнями наданими в судовому засіданні та доводиться письмовими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 073521 від 10 травня 2022 року; схемою місця ДТП, в якій зазначено обставини, при яких трапилась ДТП, на якій зазначено напрямок руху транспортних засобів та характер механічних пошкоджень транспортного засобу; рапортом; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи.

Згідно п. 10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Таким чином, враховуючи механізм ДТП, характер отриманих транспортними засобами механічних ушкоджень, суд приходить до висновку, що виникнення ДТП є прямим наслідком допущення водієм ОСОБА_1 порушень п. 10.9 ПДР України, а саме: керуючи автомобілем не забезпечив безпеку руху та не звернувся за допомогою до інших осіб, які знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

З огляду на викладене суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за ознаками: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 24 жовтня 2020 року о 15.01 год. по пр. Героїв Сталінграда, 6, к. 7 в м. Києві, водій ОСОБА_1 , залишив місце ДТП, до якої був причетний, чим порушив п. 2.10 «А» ПДР України.

Відповідно до п. 2.10 «А» ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Диспозицією ст. 122-4 КУпАП, яку інкриміновано ОСОБА_1 , передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Аналізом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, встановлено обов`язковість наявності двох взаємопов`язаних умов, які визначають подію: 1) дорожньо-транспортної пригоди; 2) доведеність обставин залишення водієм, причетним до її виникнення, місця ДТП.

Під час судового розгляду встановлено, що після вчинення ДТП водій ОСОБА_1 залишив місце ДТП, що він визнав в судовому засіданні.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП в повному обсязі підтверджується письмови поясненнями та доводиться письмовими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД073520 від 20 травня 2022 року; поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , які знаходяться в матеріалах справи.

Оскільки факт залишення ОСОБА_1 місця ДТП є доведеним, доказів в спростування відсутності у нього умислу на залишення місця ДТП ним не надано, суд приходить до висновку про дійсність порушення ним п. 2.10 «А» ПДР України.

Приймаючи до уваги викладене, дослідивши зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП за ознаками: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів; за ст. 122-4 КУпАП за ознаками: залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративне правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате в будь-якому разі підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Зі змісту норм ст.ст. 38, 247 КУпАП слідує, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).

При цьому, в аспекті аналізу положень п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП суд повинен встановити обставини вчинення адміністративного правопорушення, а також наявність вини особи у його вчиненні не дивлячись на сплив строку, встановленого ст. 38 КУпАП, яка виключає можливість накладення стягнення, а ніяк не звільнення від відповідальності. У зв`язку з чим поєднання закриття справи на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення не є взаємовиключним рішенням та відповідатиме завданням, визначеним ст. 1 КУпАП.

Враховуючи, що з моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення 24 жовтня 2020 на час розгляду судом справи та надходження матеріалів до суду з Управління патрульної поліції 26 травня 2022 року, визначений ч. 2 ст. 38 КУпАП строк для накладення на нього адміністративного стягнення сплинув, тому провадження у справі підлягає закриттю згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП із встановленням наявності в його діях вини у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки на момент розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закінчився визначений ч. 2 ст. 38 КУпАП тримісячний строк накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, яке мало місце 24 жовтня 2020 року, тому провадження у справі підлягає закриттю згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП із встановленням наявності в його діях вини у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 38, ст. 122-4, 124, 245, 247 ч. 1 п. 7, 268, 280, 283, 284 ч. 1 п. 3, 287-289 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушеннь, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП - закрити, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: І.С. Шролик