Справа № 591/1344/22 Провадження № 3/591/650/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2022 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Янголь Є.В., з участю секретаря судового засідання Бузової Т.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції УПП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, проживаючого в АДРЕСА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 29 березня 2022 року ОСОБА_1 29.03.22, близько 18:10 год., в районі буд. 15 по вул. І.Сірка в м. Суми керував автомобілем Skoda Octavia д.н.з НОМЕР_1 з явними знаками алкогольного сп`яніння, відмовився у встановленому законом порядку від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема категорично відмовився пройти огляд в медичному закладі, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно протоколу ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав.

В судовому засіданні дійсно встановлено, що ОСОБА_1 керував зазначеним транспортним засобом, за пропозицією працівників поліції пройшов огляд на місці зупинки на стан алкогольного сп`яніння з використанням газоаналізатора Drager Alcotest 6820, був отриманий результат 1,71%, з вказаним результатом ОСОБА_1 не погодився, що підтверджується зокрема результатами тесту, актом огляду та відеозаписом нагрудних камер працівників поліції.

В той же час згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння врегульована ст. 266 КУпАП, а порушення вказаної процедури тягне за собою наслідки у виді недійсності результатів такого огляду.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи з результатами огляду на місці зупинки, такий огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути досить чітка та однозначна.

Відповідно п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапиису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 р. №10265 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

В той же час з наданого працівниками поліції відеозапису (файл ) з нагрудних камер вбачається, що після огляду на стан сп`яніння під час запитання чи погоджується ОСОБА_1 з результатами огляду працівник поліції повідомила, що матеріали будуть складені у будь-якому випадку (12 хв. 37 сек.), на вказане запитання ОСОБА_1 відповів, що не погоджується з результатами огляду та згоден проїхати до медичного закладу для проведення огляду (12 хв. 53 сек.). В подальшому ОСОБА_1 також підтвердив, що згоден пройти огляд в медичному закладі (14 хв. 39 сек., також 15 хв. 04 сек.). Після цього працівниками поліції було повідомлено про те, що автомобіль буде відправлений або на потреби ЗСУ або на штрафмайданчик. 16 хв. 56 сек. відеокамера фактично перестає фіксувати ОСОБА_1 . На 21 хв. 04 сек. відеокамера розпочинає фіксувати ОСОБА_1 , який стоїть осторонь та спілкується з одним з працівників поліції, розмови не чутно. Після цієї розмови працівник поліції знову запитує, чи поїде ОСОБА_1 в медзаклад, на що останній відповів «Та давайте без медзакладу» (21хв.09сек.), після цього ОСОБА_1 прохав поліцейських залишити автомобіль.

Фактично з зазначеного запису вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово погоджувався проїхати до медичного закладу для огляду на стан сп`яніння, відеозапис процедури огляду не був безперервним, ОСОБА_1 погодився не їхати в медичний заклад тільки після того, як відеозапис процедури фактично був перерваний та він спілкувався з працівником поліції на деякій відстані. Також суд враховує поведінку працівників поліції, які ще до завершення огляду повідомляли ОСОБА_1 про те, що матеріали будуть складені у будь-якому випадку, також повідомляли ОСОБА_1 про можливість вилучення автомобіля на потреби ЗСУ чи поміщення на штрафмайданчик.

Враховуючи викладені обставини суд вважає, що працівником поліції не було дотримано вимог ст. 266 КУпАП та п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 р. №10265, оскільки процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння не була зафіксована на відеозапис безперервно.

Свідки до процедури огляду на стан сп`яніння не залучались.

Крім того в силу положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України").

З огляду на передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення (основне й додаткове), можна дійти висновку, що вказане адміністративне правопорушення носить кримінальний характер, адже розмір основного стягнення за його вчинення є більшим, ніж за вчинення деяких кримінальних правопорушень.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 5 лютого 2008 року у справі "Раманаускас проти Литви" зазначив, що підбурювання з боку міліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним переслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений, для того, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази і розпочати кримінальне переслідування.

При цьому, основні вимоги справедливості, зазначені в ст. 6 Конвенції відносяться до всіх видів злочинів, від самих незначних до особливо тяжких. Суспільний інтерес не може виправдовувати використання доказів, отриманих за допомогою провокації.

Дії працівників поліції, які виразились в тому, що ще до завершення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння працівник поліції повідомила, що матеріали будуть складені у будь-якому випадку, репліки працівників поліції про те, що автомобіль буде відправлений або на потреби ЗСУ або на штрафмайданчик, факт нездійснення безперервного відеозапису та спілкування працівника поліції в цей момент на віддалі з ОСОБА_1 , а також та обставина, що ОСОБА_1 спочатку погоджувався пройти огляд в медичному закладі, а відмовився тільки після спілкування з працівником поліції на віддалі свідчать про те, що відмова ОСОБА_1 проїхати в медичний заклад була спровокована діями працівників поліції.

Сукупність наведених обставин поза всяким розумним сумнівом доводить, що співробітниками поліції не було дотримано встановленого законодавством порядку проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, тому відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим діяння останнього не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що на підставі ч.5 ст. 266 КУпАП, процедуру огляду на стан сп`яніння слід визнати такою, що проведена з порушенням вимог цієї статті, а тому вона вважається недопустимою, такою, що проведена з порушенням норм Закону.

Керуючись ст.ст. 7 та 247 п.1 КпАП України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя Є.В. Янголь