Справа № 212/2673/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Козлов Д. О., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції № 3 КРУП ГУ НП в Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який мешкає по АДРЕСА_1 , за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

встановив:

Відповідно до складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 315564 від 01.06.2022 року вбачається, що 1 червня 2022 року близько 19-30 год. ОСОБА_1 , перебуваючи у громадському місці біля буд. 19 по вул. Шкапенка в Покровському районі м. Кривого Рогу, висловлювався нецензурною лайкою та на зауваження не реагував, чим порушив громадський порядок, тобто своїми діями скоїв правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик суду особу може бути піддано приводу.

Однак, постанова суду від 15 червня 2022 року про привід ОСОБА_1 також не була виконана представниками поліції.

Суд зазначає, що за ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Тобто однією із ознак складу вказаного правопорушення є нецензурна лайка в громадських місцях, що порушило громадський порядок і спокій громадян.

До протоколу про виявлене правопорушення було додано чотири рапорти поліцейських на підтвердження у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Суд, натомість, зазначає, що рапорти працівників поліції не можуть слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення за відсутності належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення певною особою такого адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 20 травня 2020 року по справі №524/5741/16-а.

Також суд зауважує, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи та відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи, тому з огляду на своє нейтральне становище свідок здатен об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Отже, у даному випадку складений працівником поліції відносно ОСОБА_1 протокол серії ВАВ № 315564 про адміністративне правопорушення також не може бути визнаний допустимим доказом для підтвердження скоєння правопорушення за ст. 173 КУпАП.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 29 квітня 2020 року по справі №161/5372/17.

Також за письмовими поясненнями ОСОБА_1 вбачається, що останній 1 червня 2022 року, будучи затриманим у порядку ст. 261 КУпАП, визнавав факт висловлювання нецензурною лайкою у громадському місці та те, що він на зауваження не реагував.

В той же час суд зазначає, що сам факт визнання особою вини у адміністративному правопорушенні не може бути достатнім доказом правомірності притягнення особи до відповідальності за відсутності інших належних доказів, тому не звільняє працівників поліції від доведення в діях такої особи складу адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постановах від 8 липня 2020 року по справі № 177/525/17 та від 15 травня 2019 року по справі № 537/2088/17.

Враховуючи наведене обґрунтування, а також положення ст. 62 Конституції, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, то визнавальні пояснення ОСОБА_1 суд також не бере до уваги.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 39 рішення Лучанінова проти України від 9 вересня 2011 року, заява № 16347/02, п. 1 резолютивної частини рішення у справі Швидка проти України від 30 жовтня 2014 року, заява № 17888/12), обґрунтовуючи їх, зокрема, характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

Таким чином жодних об`єктивних доказів висловлювання нецензурною лайкою в громадському місці з боку ОСОБА_1 , що порушило б громадський порядок, матеріали справи не містять, що виключає доведеність у його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

За наведених обставин, враховуючи, що відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, встановлені судом обставини свідчать про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Таким чином через відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, суд дійшов переконання про необхідність на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по даній справі закрити через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 221, 247, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу.

Суддя Д. О. Козлов