Єдиний унікальний номер: 379/484/22
Провадження № 3/379/352/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі судді Музиченко О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли 06.06.2022 з відділення поліції №2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 232732, складеного 18.05.2022 старшим інспектором СРПП ВП №2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області капітаном поліції Слухаєвським І.В. на ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП, 18.05.2022 о 21 год. 55 хв. в м. Тараща по вул. Озерна водій керував автомобілем «FIAT DOBLO» НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6810» та в закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно (а.с. 24, 25).

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Поліщук В.А. не заперечував щодо розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 , подав письмове клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. В судовому засіданні пояснив, що доказів керування ОСОБА_2 18.05.2022 о 21-55 год. транспортним засобом матеріали справи не містять. Пояснення свідка ОСОБА_3 не можуть братись до уваги, оскільки вона є колишньою дружиною ОСОБА_2 і упереджено ставиться до останнього. Водночас, протокол містить підпис ОСОБА_3 , однак, свідком вписана ОСОБА_4 , яка цей протокол не підписувала. В додатку до протоколу не вказано диск з відеозаписом із нагрудної боді камери поліцейського, а тому наявний у матеріалах справи диск є неналежним і недопустимим доказом у справі. При цьому, із цього відеозапису вбачається, що 18.05.2022 о 21-55 год. (у той час, який вказано в протоколі) відбувалась розмова працівників поліції із ОСОБА_2 , який стоїть біля автомобіля, керування транспортним засобом на відеозаписі не зафіксовано. Крім того, працівниками поліції порушена процедура направлення ОСОБА_2 на огляд для виявлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки у письмовому направленні на огляд водія транспортного засобу не зазначено вид огляду та не вказано час такого направлення. Враховуючи усі ці доводи просив провадження у даній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Суд, вислухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.

Стаття 19 Конституції України визначає обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність.

У той же час, вказана норма закону відсилає до підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі і осіб, які керують транспортними засобами, і що встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкції), а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Аналогічні норми передбачені вищевказаними Інструкцією та Порядком, відповідно до яких встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Крім того, відповідно до п.п. 2, 3 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів, порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Зі змісту положення ч. 5 ст. 266 КУпАП слідує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 інкриміновано керування транспортним засобом 18.05.2022 о 21-55 год. з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова) та відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6810» і в закладі охорони здоров`я.

У графі протоколу «До протоколу додаються» вказано: пояснення, направлення, акт затримання ТЗ.

В матеріалах справи міститься диск з відеозаписом із нагрудної боді камери поліцейського, про який не вказано у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відтак, суд приймає до уваги вказаний диск із відеозаписом як доказ у даній справі і відхиляє твердження захисника про неналежність і недопустимість вказаного доказу.

За наслідком дослідження відеозапису з нагрудної камери поліцейського судом встановлено, що 18.05.2022 о 21-51 годині патрульний автомобіль під`їхав до припаркованого на узбіччі дороги авто, за кермом якого сидів чоловік, який представився ОСОБА_2 , вийшов з автомобіля та в подальшому вів діалог з поліцейськими. На пропозицію «пройти освідування на факт вживання алкогольних напоїв» ОСОБА_2 відмовився. Водночас, на відео не зафіксовано факту керування ОСОБА_2 автомобілем. Зі змісту відеозапису чітко видно, що 18.05.2022 о 21 год. 55 хв. в указаний у протоколі час - ОСОБА_2 стоїть біля автомобіля і спілкується з працівниками поліції. З цього суд висновує, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає (суперечить) змісту відеозапису із нагрудної камери поліцейського.

Надаючи оцінку письмовим поясненням ОСОБА_3 , доданим до протоколу, суд враховує положення п.7 розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, за яким не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Та обставина, що ОСОБА_3 є колишньою дружиною ОСОБА_2 , про що зазначено в її поясненнях, викликає сумнів у її неупередженості, а відтак, залучення ОСОБА_3 як свідка в даному випадку є недопустимим. Отже, письмові пояснення ОСОБА_3 , долучені до протоколу, суд визнає недопустимим доказом у даній справі і до уваги не приймає.

З письмових пояснень ОСОБА_5 вбачається, що 18.05.2022 її було запрошено працівниками поліції в якості свідка при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 130 КУпАП, і в її присутності вказаний водій відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я.

З аналізу цих пояснень в сукупності з відеозаписом суд висновує, що ОСОБА_5 є свідком відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння, однак, вона не була свідком керування ОСОБА_2 транспортним засобом.

За визначенням п.1.10 ПДР України водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Зі змісту положення п.2.5 ПДР України вбачається, що саме на водія покладається обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів, які б указували на те, що ОСОБА_2 у час та місці, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, дійсно керував автомобілем «FIAT DOBLO» НОМЕР_2 . Поліцейські, які здійснювали фіксацію зазначеної події зі складанням у подальшому протоколу про адміністративне правопорушення, безпосередньо факт керування ОСОБА_2 зазначеним вище автомобілем не сприймали, тобто: ними безпосередньо цей автомобіль не зупинявся, очевидцями керування ОСОБА_2 цим автомобілем за інших обставин вони не були. Об`єктивної фіксації такого керування, зокрема: за допомогою камер спостереження, відео реєстраторів, на портативних засобах зв`язку, тощо поліцейським також не сприймалось. Матеріали справи не містять доказів факту керування ОСОБА_2 автомобілем, здобутих із зазначених вище джерел. Водночас, наявний у матеріалах відеозапис із нагрудної боді камери поліцейського суперечить змісту протоколу. Відеозапис не містить інформації про керування ОСОБА_2 транспортним засобом, обставини його зупинення, причини та правові підстави такої зупинки.

Згідно ч.2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з принципу верховенства права конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення.

Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і Європейський Суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно першою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Аналіз наявних у матеріалах справи доказів дає суду підстави стверджувати те, що фактичні обставини справи, які встановлюються із відеозапису, не співпадають із фактичними обставинами, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Належних і допустимих доказів факту керування ОСОБА_2 18.05.2022 о 21 год. 55 хв. автомобілем «FIAT DOBLO» НОМЕР_2 в м. Тараща по вул. Озерна суду не надано. Відтак, матеріалами справи не доведено наявність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у даній справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 51, 130, 247, 264-266, 283, 284, 290, 291 КУпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Таращанського районного суду Київської області Ольга МУЗИЧЕНКО