Справа № 759/3136/22 Головуючий в суді І інстанції Петренко Н.О.
Провадження № 33/824/1511/2022 Доповідач в суді ІІ інстанції Писана Т.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Писаної Т.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 29 березня 2022 року у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 29 березня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Суд першої інстанції виходив з того, що 30 грудня 2021 року о 06 год. 20 хв. ОСОБА_1 в м. Києві Кільцева дорога, 21, керував транспортним засобом «Daewoo Lanos» д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координацію рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. ОСОБА_1 допустив порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із постановою Святошинського районного суду міста Києва від 29 березня 2022 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги вказує на те, що до матеріалів адміністративної справи долучений диск з матеріалами відеофіксації вчиненого адміністративного правопорушення, однак відсутні відомості про технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний запис, а у протоколі номер технічного засобу взагалі не зазначено, що не дає підстав використати ці матеріали, як доказ.

Крім того, зазначає, що був згоден пройти медичний огляд на встановлення факту сп`яніння у медичному закладі у відповідності до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, (далі - Інструкція), однак, пропозиція проходження медичного огляду у лікарні, працівниками поліції була проігнорована.

Наголошує на тому, що суд не може зробити висновок, про те що огляд водія на стан сп`яніння було проведено у відповідності з чинним законодавством.

Також вказує, що оскаржувану постанову суду ним було отримано тільки у кінці квітня та в зв`язку з військовими діями на території України, ОСОБА_1 з об`єктивних підстав не міг вчасно подати апеляційну скаргу, в зв`язку з чим просить суд поновити строки на апеляційне оскарження.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Апеляційний суд визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та вважає за необхідне поновити цей строк.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується телефонограмою (а.с. 29).

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду не достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов до хибного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водночас, за змістом п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 161/5372/17 вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні, що і є дійсним, в цій справі, так як показання свідків у повній мірі мають узгоджуватись із іншими доказами в їх сукупності.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №217091 від 30 грудня 2021 року, 30 грудня 2021 року о 06 год. 20 хв. ОСОБА_1 в м. Києві Кільцева дорога, 21, керував транспортним засобом «Daewoo Lanos» д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координацію рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. ОСОБА_1 допустив порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху(а.с.1).

В матеріалах справи містяться письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , який вказав, що 30 грудня 2021 року о 00 год.: 20 хв. він керуючи автомобілем Рено Логан д.н.з. НОМЕР_2 в м. Києві по вул. Кільцева дорога зі сторони Академ містечка побачив, як автомобіль «Daewoo Lanos» д/н НОМЕР_1 підрізав його та влетів у відбійник, після чого покотився через дорогу на бугор. Підійшовши до водія запідозрив, що він в неадекватному стані та викликав поліцію (скоріш за все водій Daewoo Lanos був в алкогольному стані).

Разом з тим, вказані пояснення не підтверджують фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_1 30 грудня 2021 року від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. У письмових поясненнях свідок взагалі не описує факт зробленої пропозиції працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння спочатку на місці, та після відмови від такого огляду пройти огляд у медичному закладі.

Так, в матеріалах справи міститься протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №217091 від 30 грудня 2021 року, відповідно до якого 30 грудня 2021 року ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу драгер та у лікаря-нарколога.

Однак, працівниками патрульної поліції не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що працівниками патрульної поліції взагалі було запропоновано проходження огляду на стан сп`яніння на місці чи запропоновано пройти такий огляд у медичному закладі, від чого ОСОБА_1 відмовився.

Матеріали справи містять відеоматеріал, на якому зафіксовано факт відмови водія, однак не зафіксовано від якого саме проходження огляду на стан сп`яніння відмовився водій, так само не зафіксовано присутності свідка, який надавав пояснення.

Сукупність вказаних обставин дає підстави для сумніву, що матеріалами справи належним чином доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки не доведено самого факту пропонування працівниками патрульної поліції проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, відмови від проходження такого огляду на місці та повторного пропонування працівниками патрульної поліції проходження огляду на стан алкогольного у медичному закладі.

Оскільки під час розгляду справи в апеляційному суді? встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у справі відсутні, а згідно з ст.62 Конституції Україниусі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова судді Святошинського районного суду міста Києва від 29 березня 2022 року- скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись положеннями статті 284, 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 29 березня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 29 березня 2022 рокускасувати та ухвалити по справі нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, тобто із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Писана