Справа №591/7441/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Мальована-Когер В. В.
Номер провадження 33/816/106/22 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 172-6 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 лютого 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 29.12.2021, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

прокурора Ткаченка К. Л.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 ,

захисника адвоката Ступіної О. О.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, оскільки чинним законодавством не встановлений термін подання особою декларації у разі припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, що робить неможливою безумовну констатацію несвоєчасності такого подання і свідчить про відсутність в його діях складу правопорушення, протокол складений не уповноваженою особою. Також його було піддано стягненню поза межами строку, встановленого ч. 4 ст. 38 КУпАП. Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 29.12.2021 ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Стягнуто на користь держави 454 грн судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_3 несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держав або місцевого самоврядування за 2020 рік, як особа, що припинила виконання функцій держави або місцевого самоврядування в строк до 01.04.2021.

Вислухавши доводи ОСОБА_3 та його захисника Ступіну О. О., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, прокурора Ткаченка К. Л. про залишення рішення судді без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Оскаржена постанова судді ухвалена 29.12.2021, а останній день її оскарження 08.01.2022 припадає на вихідний день. При цьому 09.01.2021 також був вихідним днем, а апеляційна скарга подана до суду 10.01.2022.

Таким чином, враховуючи, що закінчення строку оскарження припадало на вихідні дні, то останній день строку є перший після нього робочий день, тобто 10.01.2022, через що апеляційний суд вважає, що ОСОБА_3 апеляційна скарга подана у строк передбачений законом для оскарження судового рішення та не є пропущеним.

Відповідно ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» (далі Закон), суб`єкти декларування особи, зазначені у п. 1, підпунктах «а» і «в» п. 2, п. 4 і 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подати в установленому ч. 1 цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Положеннями ч. 1 ст. 45 Закону встановлено, що особи, зазначені у п. 1, підпунктах «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення № 310/2021 від 11.10.2021, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшла висновку, що ОСОБА_3 , будучи особою, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування (з 03.12.2020 припинив повноваження депутата Сумської обласної ради VII скликання) в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону несвоєчасно, без поважних причин, а саме 09.04.2021 подав декларацію особи, яка припинила виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

- показаннями ОСОБА_3 , наданими в судовому засіданні, який не заперечував, що пропустив строк подачі декларації de facto, пояснюючи поважність пропуску тим, що його дружина з об`єктивних причин не отримала своєчасно довідку про доходи як особа, яка перебуває у декретній відпустці. Як тільки довідку було отримано він заповнив декларацію і подав її до реєстру;

- копією листа Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя НАЗК за № 47-06/422/76/21 від 09.06.2021, витягу з ІТС «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» щодо послідовності дій ОСОБА_3 , а саме те, що останній подав декларацію особи, яка припинила виконання функцій держави або місцевого самоврядування 09.04.2021. Технічних несправностей та перебоїв у роботі ІТС Реєстр, які б завадили поданню декларації не зафіксовано.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що працівники спеціальних підрозділів Національної поліції не наділені повноваженнями щодо проведення перевірки декларацій та складення за її результатами протоколу про вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, апеляційний суд вважає необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до Положення про Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України, затвердженого наказом НП України № 1077 від 23.10.2019, до завдань Департаменту, крім іншого, належить протидія корупції серед посадових осіб, на яких поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції», вжиття заходів з метою виявлення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та їх припинення відповідно до законодавства України. Департамент має права, передбачені КПК, КУпАП, законами України «Про Національну поліцію», «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю», «Про запобігання корупції» та іншими нормативно-правовими актами, серед яких і виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень. ДСР є структурним підрозділом органів НП, які у порядку ч. 1 ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, у тому числі, передбаченого ст. 172-6 цього Кодексу.

На переконання апеляційного суду, твердження сторони захисту про відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення особою діяльності, пов`язаної з виконанням функції держави або місцевого самоврядування, а також те, що такий період визначений самим НАЗК, акти якого мають рекомендаційний характер, не заслуговують на увагу, оскільки п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону передбачено, що НАЗК з метою виконання покладених на нього повноважень має приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Згідно Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3 в ред. наказу НАЗК від 12.12.2019 № 168/19, який виданий відповідно п. 9 ч. 1 ст. 11, п. 5 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про запобігання корупції», зареєстрований в МЮУ 27.12.2019 за № 1300/34271 і був чинним на момент скоєння правопорушення, суб`єкти декларування подають декларації відповідно до ст. 45 Закону з додержанням таких вимог: 3) декларація після звільнення декларація, яка подається відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону до 00:00 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Разом з тим, дійшовши висновку про вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суддя суду першої інстанції не дотрималась вимог ст. 38 КУпАП, зокрема строку накладення адміністративного стягнення.

Так, відповідно п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу, а згідно ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення. Керуючись принципом верховенства права і дотримуючись букви закону варто наголосити, що моментом виявлення порушення, пов`язаного з корупцією, є момент отримання інформації про таке порушення уповноваженими особами (посадовою особою чи органом державної влади). При цьому складання протоколу про вчинення порушення, пов`язаного з корупцією є лише окремою процесуальною дією, вчиненою на підставі виявленого факту порушення, пов`язаного з корупцією (факт виявлення порушення це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення).

Якщо до уповноваженого органу чи посадової особи надійшло повідомлення про вчинення особою порушення, пов`язаного з корупцією, то моментом виявлення порушення є час надходження цього повідомлення до відповідного уповноваженого органу, а якщо ідентичні повідомлення надійшли до різних органів, чи посадових осіб, уповноважених складати такі протоколи, моментом виявлення вважається перше (за часом отримання) надходження такого повідомлення до уповноваженого (органу чи особи). Будь-якого продовження перебігу строків накладення адміністративних стягнень КУпАП не передбачено, тому в разі їх закінчення провадження у справі закривається.

Якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки накладення стягнення, то суддя в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу правопорушення спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження у справі.

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, ОСОБА_3 вчинив 09.04.2021, оскільки саме в цей час він подав відповідну декларацію до державного реєстру декларацій.

Про вчинення цього правопорушення, пов`язаного з корупцією, уповноваженому органу ДСР НП достеменно стало відомо 14.06.2021, що підтверджується листом Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя НАЗК за №47-06/422/76/21 від 09.06.2021 та витягу з ІТС «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які були отримані УСР в Сумській області НП України 14.06.2021 (а. с. 18-27).

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше 24-х годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ч. 1, 2 ст. 254 КУпАП).

Оскільки правопорушення було виявлено уповноваженою особою УСР 14.06.2021, то і протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП повинен був би складений не пізніше 15.06.2021.

З огляду на це і положення п. 4 ст. 38 КУпАП шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, сплинув 14.12.2021, тому постанова судді суду першої інстанції підлягає скасуванню через порушення норм процесуального права, а апеляційна скарга задоволенню в цій частині.

Після скасування постанови судді суду першої інстанції провадження у справі відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 і п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, оскільки адміністративне стягнення було накладене поза межами строку, передбаченого ч. 4 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 29.12.2021 відносно ОСОБА_5 скасувати у зв`язку із порушенням норм процесуального права, а провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов