Провадження № 33/824/1254/2022 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

28 червня 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Савченка С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Києва від 25 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянку України,

обіймає посаду керівника ПАТ «АКБ «Капітал»,

мешкає: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.1631 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 гривень,-

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м.Києва від 25 листопада 2021 рокуОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1631 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Відповідно до вказаної постанови керівником ПАТ «АКБ «Капітал» ОСОБА_1 було допущено ведення податкового обліку з порушенням податкового законодавства, а саме з порушенням п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 та п.п.140.4.4 п.140.4 ст.140 Податкового кодексу України, що відображено в акті про результати камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток ПАТ «АКБ «Капітал» за півріччя 2021 року. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.1634 КУпАП.

На постанову судді Шевченківського районного суду м.Києва від 25листопада 2021 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити, посилаючись на незаконність та необгрунтованість постанови.

Скарга мотивована хибністю висновків суду про те, що вона допустила порушення порядку ведення податкового обліку, зазначивши у декларації з податку на прибуток від 05 серпня 2021 року суму від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років у розмірі (-114033710), в той час як податкова декларація з податку на прибуток за попереднійй 2020 рік не подана, що призвело до заниження об`єкта оподаткування та податку на прибуток.

Судом не враховано, що ПАТ «АКБ «Капітал» із 20 липня 2015 року перебуває у процедурі ліквідації, а вона згідно рішення виконавчої дирекції ФГВФО № 1550 від

- 2 -

04 червня 2018 року призначена уповноваженою особою Фонду на здійснення ліквідації банку і подавала контролюючому органу податкові та звітні відомості. Так у податковій декларації за 2018 рік, поданій 08 лютого 2019 року, вона задекларувала від`ємне значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років у розмірі (-114033710), і зауважень від контролюючого органу не надійшло. Пізніше, судовими рішеннями у справі №826/15723/17 скасовано постанови НБУ та ФГВФО про віднесення ПАТ «АКБ «Капітал» до категорії неплатоспроможних та його ліквідацію, у зв`язку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вилучено відомості щодо перебування банку в процедурі ліквідації та зареєстровано відомості про нового керівника банку. Однак, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізму регулювання банківської діяльності» № 590-ІХ, процедура ліквідації банку була продовжена і 12 лютого 2021 року до реєстру внесено відомості про неї як керівника банку. Вказує, що станом на момент подання нею декларації з податку на прибуток від 05 серпня 2021 року не існує звітних даних банку про погашення існуючої на 2018 рік суми від`ємного значенняоб`єкта оподаткування (-114033710). Ці відомості були достеменно відомі контролюючому органу, а тому посилання цього органу на неподання декларації за 2020 рік як на підставу для вказаних у акті камеральної перевірки висновків не грунтуються на вимогах ПК України. Суд не врахував, що у поданих попереднім керівником банку деклараціях упущено відомості про непогашене від`ємне значення з податку на прибуток, що не викликало запитань у контролюючого органу. Такі задекларовані дані не повинні братися до уваги, як такі, що суперечать Закону № 590-ІХ.

Також, ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги з огляду на те, що розгляд справи відбувся без її участі та повідомлення про час розгляду, вона взагалі не була обізнана про наявність даного адміністративного провадження, а її представник адвокат Погодін В.О. отримав копію постанови лише 25 січня 2022 року при ознайомленні з матеріалами справи № 761/38424/21.

Наведені причини пропуску строку подання апеляційної скарги визнаються судом поважними, а тому на підставі ст.294 КУпАП суд поновлює апелянту строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Шевченківського районного суду м.Києва від 25 листопада 2021 року.

Також, захисником ОСОБА_1 адвокатом Дмітрішиним Д.М. заявлено клопотання про прийняття до розгляду і дослідження нових доказів, яке судом задоволене.

В суді апеляційної інстанції в режимі відеоконференції захисник ОСОБА_1 адвокат Дмітрішин Д.М. апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримав, просив задоволити та скасувати постанову суду як незаконну.

Головне управління Державної податкової служби у м.Києві належно повідомлене про розгляд справи, до суду представника не направило, заяви про відкладення не подало, що згідно ст.294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши пояснення захисника, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанову слід скасувати з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст.7 цього Кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з

- 3 -

адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Конституційний суд України у рішенні № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п.4.1).

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Оскаржувана постанова судді першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам, оскільки, визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.1631 КУпАП та накладаючи на неї адміністративне стягнення, суддя залишив поза увагою положення КУпАП щодо строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення.

Пунктом 7 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення 05 серпня 2021 року, подавши в цей день декларацію ПАТ «АКБ «Капітал» з податку на прибуток, де зазначила суму від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років у розмірі (-114033710), в той час як податкова декларація з податку на прибуток за попередній 2020 рік не подана, що призвело до заниження об`єкта оподаткування та податку на прибуток.

Накладаючи стягнення 25 листопада 2021 року, тобто поза межамитрьохмісячного строку, суддя порушив приписи ч. 2 ст.38 та п.7 ст.247 КУпАП, оскільки на той час спливли строки накладення адміністративного стягнення.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_1 , не є триваючим.

Триваюче правопорушення - це проступок, пов'язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених законом. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила певну бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цієї бездіяльності, чим безперервно порушує закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об'єктивно існує цей обов'язок, виконанням обов'язку відповідним суб'єктом або припиненням дії відповідної норми закону(правова позиція Верховного Суду у постановах від 11 квітня 2018 року у

- 4 -

справі № 804/401/17 та від 11 грудня 2018 року у справі № 242/924/17).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинила правопорушення шляхом подання 05 серпня 2021 року декларації ПАТ «АКБ «Капітал» з податку на прибуток за півріччя, де зазначила невірні дані, що призвело до заниження об`єкта оподаткування та податку на прибуток. Отже, вказане у протоколі правопорушення пов`язанне із вчиненням певної дії, а саме - поданням декларації, а не бездіяльності, яка може тривати певний час. Таке порушення обмежене часовим проміжком, який визначає строк подання такої декларації, носить разовий характер і вважається вчиненим з моменту подання декларації, де відображені невідповідні дані, а відтак не носить характер триваючого.

Окрім того, суддя розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , яка не була ні повідомлена, ні взагалі обізнана про розгляд судом даної справи, що у свою чергу потягло неповне з`ясування судом обставин справи та прийняття необгрунтованого рішення про винуватість останньої у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зокрема, суддя не з`ясував чи приймалося відповідним органом ДПС за результатами перевірки податкове повідомлення-рішення щодо застосування фінансових санкцій за порушення порядку ведення податкового обліку та чи скористався ПАТ «АКБ «Капітал» наданим Податковим кодексом України правом на оскарження такого рішення податкового органу і чи є визначене податковим органом грошове зобов'язання ПАТ «АКБ «Капітал» узгодженим, в той час як з'ясування цих обставин має істотне значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст.1631 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

Апеляційним судом встановлено, що за результати камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток ПАТ «АКБ «Капітал» за півріччя 2021 року було складено акт від 03 вересня 2021 року про те, що керівник ПАТ «АКБ «Капітал» ОСОБА_1 допустила ведення податкового обліку з порушенням податкового законодавства, а саме з порушенням п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 та п.п.140.4.4 п.140.4 ст.140 Податкового кодексу України.

Вказана перевірка була камеральною і проводилася у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість без викликук та повідомлення керівника ОСОБА_1 .

За результатами перевірки 01 жовтня 2021 року Головним управлінням Державної податкової служби у м.Києві складено два податкових повідомлення-рішення щодо застосування фінансових санкцій, а саме № 733030412 про збільшення суми грошового зобов`язання на 796320 грн. та № 733040412 про зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення після їх отримання повноважним

- 5 -

представником ПАТ «АКБ «Капітал» оскаржені останнім до Державної податкової служби України у порядку, встановленому Податковим кодексом України, що стверджується наявними у справі скаргами та доказами їх надсилання.

Відповідно до п.86.2. Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному ст.42 цього Кодексу.

Згідно з пунктів 56.1 та 56.2 ст.56 ПК України, рішення прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п.56.15 ст.56 ПК України, скарга подана із дотриманням строків, визначених п.56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржуються, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Як вбачається з пояснень захисника Дмітрішина Д.М. та доданих ним документів, обидва податкові повідомлення-рішення № 733030412 та № 733040412, складені 01 жовтня 2021 року Головним управлінням Державної податкової служби у м.Києві за результатами перевірки, отримані повноважним представником ПАТ «АКБ «Капітал» 22 лютого 2022 року і оскаржені останнім до Державної податкової служби України у встановлений законом строк, що стверджується наявними у справі копіями скарг і доказами їх надсилання, та не вирішені до цього часу.

Зважаючи на факт оскарження в адміністративному порядку податкових повідомлень-рішень № 733030412 та № 733040412 від 01 жовтня 2021 року Головного управління Державної податкової служби у м.Києві та нерозгляд даних скарг до цього часу, сума грошового зобов`язання є неузгодженою, що у свою чергу спростовує висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1631 КУпАП.

При вирішенні апеляційної скарги відповідно до приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Так згідно ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.1631 КУпАП, оскільки податкові повідомлення-рішення, які складені на підставі акту за результатами камеральної перевірки оскаржені, а сума грошового зобов`язання є неузгодженою, і до остаточного вирішення спору факт допущення правопорушення є невстановленим.

- 6 -

Згідно з ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова Шевченківського районного суду м.Києва від 25 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 скасуванню, а провадження у справі закритттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого передбаченого ч.1 ст.1631 КупАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Шевченківського районного суду м.Києва від 25 листопада 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 25 листопада 2021 року,якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1631 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 грн., скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1631 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.І.Савченко