Справа № 159/522/22
Провадження № 3/159/563/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, що надійшли від Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштованого

за вчинення правопорушень, передбачених частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс),

встановила:

ОСОБА_1 20.01.2011 о 08:20 годині в місті Ковелі Волинської області на вулиці Луцькій керував транспортним засобом автомобілем «Нісан Мікра», на іноземній реєстрації номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, не природна блідість, виражене тремтіння пальців рук), на вимогу працівників поліції пройти в установленому законом порядку огляд для встановлення стану наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, він же ОСОБА_1 20.01.2011 о 08:40 годині в місті Ковелі Волинської області на вулиці Варшавській керував транспортним засобом автомобілем «Нісан Мікра», на іноземній реєстрації номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, сповільненість рухливості, ходи, мови), на вимогу працівників поліції пройти в установленому законом порядку огляд для встановлення стану наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із статтею 36 Кодексу, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи те, що справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої частиною першою статті 130 Кодексу надійшли до суду одночасно, за жодне з таких правопорушень ОСОБА_1 не був притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому ці дві справи слід розглядати одночасно.

У судові засідання ОСОБА_1 не прибув, причини неявки не повідомив, також повідомлявся під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, про причини неявки суду не повідомив.

ОСОБА_1 був присутній під час складання протоколів про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №483690 від 20.01.2022, серії ААБ №071601 від 20.01.2022, пояснив «не згідний», та « відмовився від мед. огляду, не згідний їхати в лікарню», а отже йому відомо про наявність судового провадження відносно нього.

Таким чином, будучи достеменно обізнаним про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності, жодних доказів та заперечень для спростування складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення суду не надав, клопотання про відкладення розгляду справи не заявив.

Одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Суд звертає увагу, що недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.

За таких обставин, а також з урахуванням того, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 Кодексу, не передбачається обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у матеріалах доказів.

Вивчивши матеріали справи, суддя дійшла таких висновків. .

Відповідно до статті 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписучих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення повністю доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколами про адмінправопорушення ДПР18 №483690 від 20.01.2022, серії ААБ №071601 від 20.01.2022, рапортами працівників поліції, про подію що мала місце 20.01.2022, відгуком-характеристикою на ОСОБА_1 , копією посвідчення водія НОМЕР_2 .

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень передбачених частиною першою статті 130 Кодексу підтверджується і відеозаписами, які здійснювались інспекторами поліції та на яких зафіксовано також відмову останнього від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки.

Доказів, які б спростовували вказані обставини суду не надано.

Таким чином у суду немає обґрунтованих сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушеннь, передбачених частиною першою статті 130 Кодексу, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Визначаючи вид адміністративного стягнення для ОСОБА_1 , враховую фактичні обставини справи, характер вчинених правопорушень, які відносяться до порушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, повтореність протягом короткого проміжку часу вчинення адмінправопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність визнання вини та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю, що відносно останнього слід обрати адміністративне стягнення у чіткій відповідності до санкції вказаної норми закону встановленої за вчинене правопорушення, а саме за ч.1ст.130 КУпАП, яка не містить альтернативи, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Вказаний вид покарання суд вважає справедливим, пропорційним, достатнім і співрозмірним характеру вчиненого адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн, які підлягають стягненню на користь держави.

Керуючись статтями 33, 36,40-1, 130, 221, 268, 283, 284, 285, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», суддя

постановила:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн (сімнадцять тисяч грн) на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Ю. Ф. Волкова