Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2022 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 10 грудня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 10 грудня 2021 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

З постанови суду слідує, що 21 листопада 2021 року о 23 год. 04 хв. в м. Рівне по вул. Київська, 10, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Nissan" д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 0576 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП та ч.1 ст.184 КУпАП. Вказує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення інкримінованого правопорушення. Доводить, що він не відмовлявся від проходження освідчення, але не погодившись із результатами лише в межах законодавства України вимагав доставити його в стаціонарний медичний заклад, в чому йому було відмовлено.

На розгляд адміністративної справи в апеляційний суд захисник Фесовець В.П. в судове засідання не з`явився.

Справа до розгляду призначалася на 21 січня 2022 року .

У зв`язку із відсутністю захисника Фесовця В.П. розгляд справи відкладався.

10 лютого 2021 року на адресу суду надійшло клопотання захисника Фесовця В.П. про перенесення розгляду справи (призначеного на 11 лютого 2022 року) у зв`язку із перебування на самоізоляції за станом здоров`я (хвороба).

Разом з тим, захисником Фесовцем В.П. не було долучено до матеріалів справи підтверджуючих документів про перебування його на самоізоляції чи лікарняному.

Відповідно до вимог ч.4 ст.294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

За наведених обставин, а також з метою недопустимості порушення строків розгляду справи суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності захисника Фесовця В.П..

Заслухавши доводи ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, зазначених у постанові обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №027047 від 21.11.2021 року, який складено на бланку відповідного зразка з серійним номером уповноваженою на те особою, в ньому викладена суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин, підписи свідків, підпис ОСОБА_1 , підпис працівника поліції (а.с.2);

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, огляд проводився у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, від огляду ОСОБА_1 - відмовився (а.с.4);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 направлено до медичного закладу. Огляд у медичному закладі не проводився (а.с.3);

- відео файлами з нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження встановленого огляду на місці (файл 0798 час 01:40) та у медичному закладі (файл 0809 час 01:39).

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Суд також критично відноситься до доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження освідчення, але не погодившись із результатами лише в межах законодавства України вимагав доставити його в стаціонарний медичний заклад, в чому йому було відмовлено, оскільки в матеріалах справи наявні відео файли з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що працівники поліції доставили ОСОБА_1 до медичного закладу КП «РОЦПЗН» для проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, однак останній від такого огляду відмовився (файл 0809 час 01:39).

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.33, ст.38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку апеляційного суду таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст. 23 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області 10 грудня 2021 року, відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович