Справа № 127/7247/20
Провадження № 33/801/494/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач: Сопрун В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В.,

за участю заінтересованої особи ОСОБА_1 , представника Вінницької митниці Вихристюк В.Д.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , паспорт громадянина Р. Молдова НОМЕР_1 , виданий 05 грудня 2016 року органом IS«CRIS»REGISТRU» Р. Молдова, за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, за апеляційною скаргою заінтересованої особи ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про порушення митних правил №0176/40100/20 від 03 березня 2020 року, 01 червня 2018 року о 21:16 год в зону митного контролю пункту пропуску «Могилів Подільський - Отач» відділу митного оформлення «Автомобільний» митного поста «Дністер» Вінницької митниці ДФС, в напрямку з Р. Молдова до України на канал руху «зелений коридор» в`їхав транспортний засіб марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , під керуванням громадянина Р. Молдова ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ).

Як підставу для переміщення даного автомобіля громадянин Р. Молдова ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ) подав до митного контролю та митного оформлення наступні документи: паспорт громадянина Р. Молдова НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 (країна реєстрації Р. Литва), доручення на право користування транспортним засобом від 21 лютого 2017 року № G -8217, засвідчене нотаріусом Р. Литва Ginte Kuzabaviciene.

За результатами аналізу документів, поданих для митного оформлення вказаного транспортного засобу в митний режим «тимчасове ввезення строком до 1 року», 17 жовтня 2018 року Вінницькою митницею ДФС до Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС України направлено проект запиту до митних органів Р. Литва за № 6789/8/02-80-20-05 з метою підтвердження (спростування) факту оформлення та реєстрації доручення від 21 лютого 2017 року № G - 8217 на право користування транспортним засобом марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 .

В подальшому, 12 листопада 2019 року ДФС України отримано відповідь митних органів Р. Литва (вих. від 25 жовтня 2019 року №(20.3/15)3В-8472), згідно якої доручення від 21 лютого 2017 року № G-8217 на право користування громадянином Р. Молдова ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) транспортним засобом марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , 12-м нотаріальним бюро м. Каунас не складалося та не підтверджувалося.

Таким чином, гр. Р. Молдова ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ) перемістив через митний кордон України товар - автомобіль марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , вартістю 1000 євро, що станом на 01 червня 2018 року становить 30560,49 грн, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу, як підстави для переміщення товару, підробленого документу, а саме доручення на право користування транспортним засобом від 21 лютого 2017 року № G -8217.

Дії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК, за ознаками переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2020 року визнано винним ОСОБА_2 ( ОСОБА_6 ) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів, що складає 30560,49 грн в дохід держави з конфіскацією товару транспортного засобу марки VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 . Стягнуто з ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) судовий збір у розмірі 420,40 грн в дохід держави.

Не погодившись з постановою суду, заінтересована особа ОСОБА_1 , відповідно до ч.1 ст.498 МК України, подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що він є власником транспортного засобу марки VW PASSAT», VIN НОМЕР_3 , його не було повідомлено про розгляд даної справи, а тому вважає постанову незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального та матеріального права. Просив скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2020 року та закрити провадження у справі.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив визнати поважними причини пропуску та поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, обґрунтовуючи тим, що в судовому засіданні участі не приймав, про оскаржувану постанову йому стало відомо 02 червня 2022 року під час огляду та вилучення транспортного засобу працівниками зони митного контролю ВМО №4 МП «Кельменці», а апеляційну скаргу подано засобами поштового зв`язку 08 червня 2022 року.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 497 МК України, у провадженні у справах про порушення митних правил беруть участь власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи).

Пунктом 3 ст. 461 МК України, визначено, що це є власники транспортних засобів комерційного призначення - безпосередніх предметів порушення митних правил, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, а також транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України поза місцем розташування митного органу.

Відповідно до ч. 1 ст. 498 МК України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Враховуючи зазначені вище обставини, пропущений строк на апеляційне оскарження постанови суду від 18 червня 2020 року пропущений з поважних причин, а тому на підставі ст.289 КУпАП він підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП та ст. ст. 486, 487, 489 МК України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, про порушення митних правил, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Порядок провадження у справах про порушення митних правил встановлений розділом ХІХ Митного кодексу України.

Як встановлено апеляційним судом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, щодо ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) були дотримані та виконані не в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Апеляційний суд приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню.

Як вбачається з матеріалів справи, гр. Р. Молдова ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ) надав митному органу, як підставу для переміщення транспортного засобу марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , через митний кордон України, доручення на право користування транспортним засобом від 21 лютого 2017 року № G -8217 таке, що містить ознаки підробки.

Отже, гр. Р. Молдова ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ) перемістив через митний кордон України товар автомобіль марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товару, підробленого документу, а саме доручення на право користування транспортним засобом від 21 лютого 2017 року № G -8217.

На підставі зазначеної відповіді митниця дійшла висновку про факт підробки вказаної довіреності.

З наявних у справі матеріалів видно, що власником транспортного засобу «VW PASSAT», VIN НОМЕР_3 є ОСОБА_1 , який не був залучений до участі у справі судом першої інстанції.

Як роз`яснено у підпункті 2 пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил № 8 від 03 червня 2005 року» підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Довіреність це односторонній правочин, що фіксує межі повноважень представника, який, діючи на підставі довіреності, створює права та обов`язки безпосередньо для довірителя.

Відповідно до частини третьої статті 245 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

За своєю юридичною сутністю видача довіреності є одностороннім правочином який повинен відповідати загальним вимогам передбаченими в статті 203 ЦК України.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (стаття 203 ЦК України).

Згідно з статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що адміністративне правопорушення було вчинене і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності винна у вчиненні цього правопорушення. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

За загальним правилом правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Матеріали справи не містять будь яких належних та допустимих доказів недійсності довіреності на право користування транспортним засобом від 21 лютого 2017 року № G - 8217, а також відсутні докази підробки зазначеної довіреності (зокрема експертиза, судове рішення про визнання довіреності недійсною).

Як вбачається з повідомлення про вчинення кримінального правопорушення № 48 Подільської митниці Держмитслужби України від 03 березня 2020 року № 7.12-08-1/20/8.5/1844, в результаті аналізу документів, які подавалися митному органу як підставу для переміщення через митний кордон України транспортного засобу марки «VW PASSAT», VIN НОМЕР_3 , виявлені ознаки ймовірності підробки довіреності на право користування транспортним засобом від 21 лютого 2017 року № G - 8217.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

В даному випадку митним органом не доведено обставин вчинення ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, довіреності на право користування транспортним засобом від 21 лютого 2017 року № G - 8217, одержаної незаконним шляхом, а тому є недоведеним наявність об`єктивної сторони інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 483 МК України. Твердження митної служби про підробку довіреності ґрунтується лише на отриманій інформації митних органів Республіки Литва (вих. від 25 жовтня 2019 року №(20.3/15)3В-8472), що не може бути доказом вини ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ).

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ) перемістив через митний кордон України транспортний засіб марки «VW PASSAT», VIN НОМЕР_3 , як підставу для переміщення надав документ, зокрема довіреність на право користування транспортним засобом від 21 лютого 2017 року № G - 8217, яка не визнана в судовому порядку недійсною, апеляційний суд приходить до висновку, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 483 МК України.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що матеріали справи не містять неправдивих відомостей щодо дійсної вартості товару, а саме транспортного засобу марки VW PASSAT», VIN НОМЕР_3 .

Зокрема, і матеріали справи не містять того чи було свідомо приховано від митного контролю реальну вартість автомобіля, яка в подальшому могла б призвести до зменшення розміру митних платежів.

Як вбачається з матеріалів справи, що перед розмитненням транспортного засобу було отримано висновок експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки колісного транспортного засобу №264 від 15 січня 2019 року, згідно якого вартість транспортного засобу марки VW PASSAT», VIN НОМЕР_3 , що ввозиться на митну територію України на дату оцінки може складати 1000,34 Євро.

Як встановлено в судовому засіданні апеляційного суду, 17 січня 2019 року вказаний автомобіль був розмитнений зі сплатою всіх митних платежів та зареєстровано право власності за ОСОБА_7 , який в подальшому 16 серпня 2019 року продав вказаний автомобіль апелянту ОСОБА_1 , тобто на даний час він є законним власником транспортного засобу марки VW PASSAT», VIN НОМЕР_3 .

Крім цього, митним органом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження доведеності умислу на вчинення дій, відповідальність за які передбачена ч.1 ст. 483 МК України.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 8 МК України, Державна митна справа здійснюється на основі принципів: законності та презумпції невинуватості.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до вимог ч.1 ст.531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи.

Таким чином, наявні підстави для задоволення поданої апеляційної скарги. Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 ( ОСОБА_6 ) до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України слід закрити.

Керуючись ст.294 КУпАП, ч.1 ст.483, ст. 530 Митного кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання заінтересованої особи ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу заінтересованої особи ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 483 Митного Кодексу України ОСОБА_2 ( ОСОБА_6 ) скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Сопрун