Справа № 214/2276/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 травня 2022 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Златоустівка Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, стрільця військової частини НОМЕР_2, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

29.04.2022 року приблизно о 18-00 годині, ОСОБА_1 перебуваючи в пункті постійної дислокації на території військової частини НОМЕР_2, був виявлений в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 в судовому засіданні факт вчинення ним адміністративного правопорушення визнав в повному обсязі, погодився з обставинами, викладеними у протоколі та просив суворо його не карати.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи, вважаю, що в діях останнього вбачається склад адміністративного правопорушення, виходячи з такого.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії А №003 від 29.04.2022 року, 29.04.2022 року приблизно о 18-00 годині, ОСОБА_1 перебуваючи в пункті постійної дислокації на території військової частини НОМЕР_2, був виявлений в стані алкогольного сп`яніння (а.с.5-8).

Окрім того, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме:

- наказом командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2№65 від 29.04.2022 року про призначення службового розслідування за фактом знаходження 29.04.2022 року в стані алкогольного сп`яніння солдата ОСОБА_1 (а.с.1);

- рапортом командира взводу МТЗ військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 від 29.04.2022 року (а.с.2);

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2№65 від 10.03.2022 року про призначення ОСОБА_1 стрільцем 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 4 стрілецької роти, ВОС - 100915А, шпк «солдат» (а.с.3);

- висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.04.2022 року, з якого слідує, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с.4);

- копією паспорта на ім`я ОСОБА_1 (а.с.9).

Відповідно до ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, уповноважена посадова особа військової частини НОМЕР_2, складаючи щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, кваліфікувала його дії за ч.1 ст.172-20 КУпАП.

Проте, такий висновок не підтверджується доказами, зібраними у справі та ними ж спростовується, у зв`язку з чим кваліфікація дій ОСОБА_1 за частиною 1 вказаної статті КУпАП є невірною з огляду на таке.

Диспозиція частини 1 статті 172-20 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Натомість, диспозицією частини 3 вказаної статті передбачено відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Так, Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в України», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 року, воєнний стан запроваджується 24.02.2022 року з 05-30 години, строком на 30 діб.

Окрім того, Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022 року, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2119-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану з 05-30 години 26.03.2022 року строком на 30 діб.

Після цього, Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022 року, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2212-IX від 21.04.2022 року, продовжено строк дії воєнного стану з 05-30 години 25.04.2022 року строком на 30 діб.

Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 29.04.2022 року, тобто в період дії військового стану, його дії охоплюються диспозицією частини 3 статті 172-20 КУпАП.

Отже, при дослідженні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом не встановлено, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-20 КУпАП.

Разом з тим, у Кодексі України про адміністративні правопорушення, відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Окрім того, відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

Так, положеннями ч.ч.1, 3 ст.337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею; з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Суд вважає, що кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-20 КУпАП не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду вказаної справи.

Разом з цим, приймаючи до уваги, що відповідно до положень зазначених вище норм кримінального процесуального законодавства, застосованих судом за принципом аналогії закону, та зважаючи на те, що суд проводить розгляд в межах висунутого обвинуваченого та не може погіршити становище особи, стосовно якої здійснюється провадження, суд вважає за необхідне кваліфікувати дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-20 КУпАП, тобто поява військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника ОСОБА_1 , враховуючи його майновий стан та інші вимоги ст.33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, приходжу до висновку про необхідність накладення на останнього адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.172-20 КУпАП у виді штрафу.

При цьому, враховуючи, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та в силу п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору в усіх інстанціях у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, суд не вбачає підстав для стягнення з нього судового збору при ухваленні постанови.

Керуючись ст.ст.33-35, ч.1 ст.172-20, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 145 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 копійок в дохід держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя А.В. Ткаченко