Провадження № 3/686/4074/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Продан Б.Г., за участю секретаря судового засідання Боднар А.П., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , командира роти охорони військової частини НОМЕР_1, капітана

за ч.2 ст. 172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

20.06.2022 капітаном ОСОБА_2 складено протокол ЛВХ №428 про військове адміністративне правопорушення про те, що 18 червня 2022 року капітан ОСОБА_3 , діючи умисно, будучи військовою службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, в інтересах військовослужбовців строкової служби, солдата ОСОБА_4 та солдата строкової служби ОСОБА_5 , всупереч заборони командира військової частини НОМЕР_1, одноосібно відпустив та вивіз їх за межі території військової частини, не виписавши їм записки про звільнення, що призвело до виявлення останніх 19.06.2022 о 01.00 в цивільній формі одягу в стані алкогольного сп`яніння службовими особами Військової служби правопорядку на блокпосту №5 (в`їзд в м. Хмельницький автодорога Хмельницький-Ярморлинці), чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-14 КУпАП.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, в протоколі зазначив, що вину визнає, просить розглянути справу у його відсутності.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні цього правопорушення підтверджується матеріалами справи: протоколом ЛВХ №428 про військове адміністративне правопорушення від 20.06.2022, поясненнями ОСОБА_3 , рапортами та іншими документами.

Також, суд звертає увагу на те, що у ст. 1 Закону України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію визначено, що особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 Про часткову мобілізацію. Також згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану», Указу Президента №69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію» в Україні оголошена загальна мобілізація. Відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав. Отже, особливого періоду не припинено. Таку правову позицію щодо тлумачення поняття особливий період Верховний Суд уже однозначно сформулював у своїх постановах від 14 лютого 2018 року (провадження № 61-4157св18 та 61-3951св18), 20 лютого 2018 року (провадження 61-4255св18), 25 квітня 2018 року (провадження № 61-1664св17), 21 лютого 2019 року (провадження 51-7411км18). Про вищезазначене також наголошується у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 року у справі № 127/1684/16-к. (провадження № 51-1371 км 18).

З огляду на викладене, на момент вчинення правопорушення діє особливий період, а тому ОСОБА_3 підлягає адміністративній відповідальності за ч.2 ст. 172-14 КУпАП на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, дані про особу, ступінь його вини, майновий стан, суд дійшов висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, визначеному цією статтею, а саме ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір , ст. ст. 33 , 40-1, 172-20 ч. 3, 283, 284, 287 КУпАП , суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 465 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя