ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/7724/22

Провадження № 33/4820/339/22

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Савінського О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 травня 2022 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , директора ТОВ «Дювельсдорф Україна»,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496 грн. 20 коп. судового збору.

За постановою суду, ОСОБА_1 19 квітня 2022 року о 09 год. 22 хв. по вул. Бандери, 169 в м. Хмельницькому, керував автомобілем "Volkswagen", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя) та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення. Зазначає, що з дослідженого відеозапису, у нього не вбачається жодних ознак алкогольного сп`яніння, а тому підстав для проведення його огляду на стан сп`яніння у працівників поліції не було. Переконує, що від проходження огляду у лікаря-нарколога не відмовлявся, а навпаки наполягав на проведенні такого огляду, у тому числі шляхом дослідження зразків крові, при цьому лікар не намагався здійснити дії спрямовані на перевірку наявності у нього симптомів алкогольного сп`яніння, а лише пропонував продути алкотест. Апелянт стверджує, що огляд було проведено із порушеннями, які чітко відображені на відеозаписі, зокрема всю процедуру його огляду у лікаря-нарколога, який стверджував, що огляд в медичному заклад проводиться виключно за допомогою газоаналізатора, а також дії працівників поліції, якими не було залучено двох свідків його відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_1 та його захисника Савінського О.П., на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен, на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.

Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 235509 від 19 квітня 2022 року слідує, що 19.04.2022 року, о 09 год. 22 хв., по вул. Бандери, 169, в м. Хмельницькому, водій ОСОБА_1 керував автомобілем "Volkswagen", номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився на місці зупинки транспортного засобу та у лікаря-нарколога (а.с.1).

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків (а.с.3).

Поліцейським взводу №1 роти №2 БУПП в Хмельницькій області ДПП Гнатюк Н.В. надано направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.5).

Згідно з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , в їх присутності, відмовився від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку у лікаря нарколога та за допомогою приладу "Драгер" (а.с. 6).

З даних висновку лікаря-нарколога щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції від 19.04.2022 року № 326 слідує, що ОСОБА_1 відмовився від проходження обстеження на визначення стану алкогольного сп`яніння. (а.с. 7).

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом у вказаний день та місці. Пояснював, що його було зупинено на блокпосту. Поліцейському здалося його обличчя червоним, тому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки від якого він відмовився, проте погодився пройти такий в лікарні та здати біологічні зразки кров.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що працівниками поліції та лікарем медичної установи, де проходив огляд на стан сп`яніння водій ОСОБА_1 , було порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є безпідставними з огляду на наступне.

З дослідженого апеляційним судом відеозапису з місця події вбачається, що ОСОБА_1 , після зупинки його транспортного засобу, пояснював поліцейському, що увечері вживав пиво. Поліцейський пропонує йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, оскільки вбачає у нього ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу відмовляється в присутності двох свідків, однак погоджується пройти такий в лікарні. В медичній установі ОСОБА_1 наполягає на відібранні у нього аналізу крові, лікар пояснює йому, що забір крові може здійснюватись в особи, яка перебуває без свідомості, є травмованою і учасником ДТП. Разом з тим, ОСОБА_1 пройти такий огляд, в медичному закладі, за допомогою приладу Драгер відмовляється, і працівник поліції розцінює такі його дії, як ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до Розділу 2 п. п. 12, 13, 14 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом №1452/735 від 09.11.2015 року, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

З огляду на викладену у лікаря, який проводив огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, не було обов`язку досліджувати кров на вміст алкоголю.

В матеріалах справи відсутні, апелянтом не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції та лікарем вимог закону під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, від 09.11.2015 року.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Інші доводи, зазначені в апеляційній скарзі, не спростовують висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки подія та склад, вчиненого ним адміністративного правопорушення, знайшли своє підтвердження, під час розгляду справи апеляційною інстанцією.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини у скоєнні цього адміністративного правопорушення, є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.

Постанова судді місцевого суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення відповідає вимогам Закону, адміністративне стягнення за це правопорушення накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для її скасування чи зміни немає.

Передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративне правопорушення не є малозначним, а відтак визначених ст. 22 КУпАП підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності немає.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша