Справа № 545/2159/22
Провадження № 3/545/749/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" липня 2022 р. суддя Полтавського районного суду Полтавської області Богомолова Л.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 від 13.01.2021 року, іншими даними суд не володіє,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

21.06.2022 року на адресу Полтавського районного суду Полтавської області надійшов адміністративний матеріал, згідно якого 14.06.2022 року о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-210700-20, д.н.з. НОМЕР_2 , в с. Котляри по провул. Польовому,3 Харківського району Харківської області, будучи з явними ознаками алкогольного сп`яніння (хитка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова). На місці зупинки в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу ALCOTEST 6820 DRAGER та в закладах охорони здоров`я, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

На розгляд матеріалу по суті ОСОБА_1 до суду не з?явився з невідомих причин, хоча вчасно був повідомлений належним чином шляхом подання оголошення про виклик через сайт «Судова влада України».

У статті 129 Конституції України закріплено конституційний припис, згідно якого розгляд справ в судах відбувається відкрито, що, в свою чергу, гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись як про результати судового розгляду, так і отримати копію судового рішення з метою оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до принципу диспозитивності, на якому неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, особи, які беруть участь у справі, мають можливість вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд, у тому числі і правом брати участь в судових засіданнях.

Враховуючи факт неприбуття гр. ОСОБА_1 у судове засідання та відсутність доказів його належного повідомлення про розгляд справи, з метою повідомлення гр. ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення у суді, останнього про розгляд справи повідомлено шляхом розміщення оголошення від 22.06.2022 року на офіційній сторінці суду веб-порталу «Судова влада».

Згідно рішення ЄСПЛ у справі Смірнов проти України від 08 листопада 2005 року, в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на приписи статті 268 КУпАП, якою не передбачена обов`язкова присутність у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП, суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КпАП України настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пояснень ОСОБА_1 написаними ним власноручно в протоколу про адміністративне правопорушення, він з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, згоден, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №293823 від 14.06.2022 року, рапортом працівника поліції, згідно якого 14.06.2022 року о 18-30 год. в с. Котляри по провул. Польовий ,3 було виявлено ТЗ під керуванням водія ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння та останній від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу ALCOTEST 6820 DRAGER та в закладах охорони здоров`я.

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП доведена і ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи, що своїми діями ОСОБА_1 ставить під загрозу життя і здоров`я людей, скоїв одне з найбільш тяжких адміністративних правопорушень, тому його слід підвергнути покаранню у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів, строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП правопорушник зобов`язаний сплатити судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130 ч.1, 213, 221, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 грн. 20 коп.

Строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після вступу постанови в законну силу або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Л.В.Богомолова