Справа № 369/3753/22
Провадження № 3/369/3068/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

14.06.2022 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з БПП в с. Чайки УПП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

04 травня 2022 року о 09:45 год., водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Chevrolet Lacetti», днз НОМЕР_2 , по вул. Білогородська, 11 в с. Святопетрівське Бучанського району Київської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя), від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою спеціального технічного пристрою «Drager Alcotest» та у закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , під відеозапис на нагрудну камеру № 470481 та № 470345.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в порушенні п. 2.5 ПДР України не визнав та пояснив, що в стані сп`яніння не перебував, у працівників поліції при собі не було спеціального технічного пристрою «Drager Alcotest» а у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння працівники поліції його везти відмовилися та склали протокол щодо нього. Просив суд визнати його невинуватим та закрити провадження у справі щодо нього.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП, передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom»[GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

При цьому, суд зауважує, що диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено декілька альтернативних діянь, які є окремими складами цього адміністративного правопорушення, серед яких відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 339879 від 04 травня 2022 року, письмовим направленням водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , письмовим зобов`язанням ОСОБА_4 про доставлення водія ОСОБА_1 та транспортного засобу «Chevrolet Lacetti», днз НОМЕР_2 , за адресою місця проживання останнього, рапортом інспектора БПП в с. Чайки УПП в Київській області, інформацією, що міститься на DVD диску, а саме відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 339879 від 04 травня 2022 року, складеними у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, вбачається порушення водієм п. 2.5, ПДР України.

Також, ці обставини підтверджуються наявним в матеріалах справи письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких водія ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння та відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, з якого чітко вбачається, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного пристрою «Drager Alcotest» та у закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога.

Крім того, з рапорту інспектора БПП в с. Чайки УПП в Київській області вбачається, що 04 травня 2022 року близько 09:45год., здійснюючи патрулювання у складі екіпажу № 306 по вул. Білогородська, 11 в с. Святопетрівське Бучанського району Київської області, було зупинено транспортний засіб «Chevrolet Lacetti», днз НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . При спілкуванні з водієм у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та почервоніння обличчя, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою спеціального технічного пристрою «Drager Alcotest» та проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я до лікаря, від якого водій відмовився у присутності свідків. Тому на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 339879, за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Дану подію було зафіксовано на нагрудну камеру № 470481 та № 470345.

Поряд з цим, в матеріалах справи наявне письмове направленням водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, згідно з яким останній був направлений на огляд до закладу охорони здоров`я 04 травня 2022 року о 10:00 год.

У зв`язку з чим, водій ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом, що підтверджується наявним в матеріалах справи письмовим зобов`язанням ОСОБА_4 .

Тобто, зазначене діяння містить усі елементи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження водія ОСОБА_1 про відсутність спеціального пристрою у працівників поліції для проходження огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу та відмови працівників поліції везти його до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження такого огляду у лікаря є голослівними та такими, що не знайшли свого підтвердження.

За таких обставин, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, доведена поза розумним сумнівом, його дії містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказані докази суд бере до уваги, так як вони не викликають сумнівів чи протиріч та підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи відповідно до ст. 280 КУпАП.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду не надано.

Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, доведена поза розумним сумнівом, його дії містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим суд накладає на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції інкримінованої статті.

При призначенні стягнення правопорушнику суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 40-1, 130 ч. 1, 245, 251, 252, 280, 283, 284 ч. 1 п. 1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

постановила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 339879 від 04 травня 2022 року) та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя І. А. Козак