Справа № 755/5130/22
Провадження №: 3/755/3142/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" липня 2022 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Галига І.О., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №889583 від 16.06.2022 року, у ОСОБА_1 16.06.2022 року близько 20 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , виникла конфліктна ситуація з колишньою дружиною ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

У судовому засіданні адвокат Дейнегін С.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 пояснив суду, що у ОСОБА_1 з колишньою дружиною на даний час є спір щодо поділу спільного майна, а саме квартири за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим задля уникнення конфліктів він вимушений проживати за адресою: АДРЕСА_2 . Також у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні у них виник конфлікт щодо місця проживання спільної дитини, оскільки ОСОБА_2 позбавляє його права спілкуватись з донькою. 16.06.2022 року ОСОБА_1 перебував за адресою свого проживання та до нього прийшла його колишня дружина ОСОБА_2 та намагалась потрапити до його квартири та влаштувати сварку, проте він не відчинив їй двері, повісивши слухавку домофону, після чого нею було викликано працівників поліції. Просив закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Так, диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

На підтвердження вини ОСОБА_1 працівниками поліції надано протокол про адміністративне правопорушення та письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Проте, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП спростовується показаннями самого ОСОБА_1 , відібраними захисником.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення, що вручений особі відносно якого його складено та долучено захисником, не зазначено, які дії ОСОБА_1 призвели до вчинення психологічного насильства. Так, протокол про адміністративне правопорушення містить лише посилання на конфліктну ситуацію, що не заперечувалось стороною захисту, проте саме по собі не свідчить про психологічне насильство, у зв`язку із чим суд визнає протокол про адміністративне правопорушення, що направлений до суду та містить дописування, неналежним доказом.

Крім того, матеріали справи не містять будь-яких інших доказів на підтвердження вчинення особою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи, дана правова норма не передбачає судового рішення про направлення справи на дооформлення.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, так як його вину працівниками поліції не доведено належними та допустимими доказами.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 173-2 ч.1, 247 ч.1 п.1, 252, 283-285, 289, 291, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: