Справа № 517/339/22
Провадження № 3/517/295/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2022 року смт Захарівка

Суддя Фрунзівського районного суду Одеської області Меєчко О.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Самійлівка Фрунзівського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Фрунзівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 23 червня 2022 року серії ДПР 18 № 171798, 23 червня 2022 року о 08 год 20 хв. по вул. Шкільній с. Йосипівка Роздільнянського району Одеської області, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ВАЗ-21063», державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснив зіткнення з електроопорою, після чого залишив місце пригоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.10 «в» ПДР України. Внаслідок цього, відносно ОСОБА_1 було складено вказаний протокол про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП (а.с. 1).

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, та пояснив, що 23 червня 2022 року біля 08 год. 20 хв. по вул. Шкільній с. Йосипівка Роздільнянського району Одеської області, він керуючи транспортним засобом «ВАЗ-21063» лівим крилом свого автомобіля легенько зачепив електроопору. При цьому, електроопора пошкоджена не була, а на автомобілі в районі крила була тільки невеличка подряпина. Оскільки ніякої шкоди ні автомобілю, ні опорі завдано не було він спокійно на автомобілі своїм ходом поїхав додому вважаючи, що не вчиняв дорожньо-транспортної пригоди. Проте, в подальшому до нього приїхали працівники поліції та склали протокол про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд встановив наступне.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

З наявної в матеріалах справи копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 067001 від 23 червня 2022 року складеного за ст. 124 КУпАП вбачається, що 23 червня 2022 року о 08 год 00 хв. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ВАЗ-21063», державний номерний знак НОМЕР_2 в с. Йосипівка по вул. Шкільній, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору. Своїми діями водій порушив п. 12.1 ПДР України.

З вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що дії ОСОБА_1 не призвели до загибелі людей чи завдання матеріальних збитків.

Даний факт також підтверджується поясненнями ОСОБА_1 в судовому засіданні який вказав, що оскільки ніякої шкоди ні автомобілю, ні опорі завдано не було він спокійно своїм ходом на автомобілі поїхав додому вважаючи, що не вчиняв дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, суд не буре до уваги письмові пояснення свідка ОСОБА_2 від 23 червня 2022 року, оскільки в них не зафіксований факт залишення ОСОБА_1 місця події, а лише вказано, що відбулося зіткнення автомобіля під керуванням останнього із електроопорою (а.с. 3).

В свою чергу письмові пояснення свідка ОСОБА_3 від 23 червня 2022 року, суд оцінює критично, оскільки з даних пояснень не зрозуміло, як даний свідок знаходячись біля свого домоволодіння з`ясувала, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, також з пояснень видно, що ОСОБА_3 не перебувала безпосередньо на місці пригоди та в них не зазначено рівень пошкодження електроопори та автомобіля, а тому не можна встановити детально подію яка сталася за участю ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи вищевикладене під час розгляду справи судом не здобуто доказів наявності вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення.

Інших будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі, суду не надано та не зазначено про наявність таких доказів.

Згідно з ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, працівниками поліції під час складення протоколу стосовно ОСОБА_1 в порушення ст. 251 КУпАП, не зібрано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення останнім адміністративного правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010р. № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995р., у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язків не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

В судовому засіданні особа, відносно якої складено протокол вказаних подій не підтвердила, факти зафіксовані в протоколі не свідчать про безумовне вчинення адміністративного правопорушення за обставин зафіксованих в ньому, до справи надані матеріали з яких неможливо поза розумним сумнівом встановити винуватість ОСОБА_1 .

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення, а відтак вказане є підставою для закриття провадження по справі за ст. 122-4 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 7, 9, 251, 252, 256, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 122-4 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: