Справа № 538/677/22
Провадження № 3/538/405/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.2022 року м. Лохвиця

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Цімбота Л.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

28.06.2022р. до Лохвицького районного суду Полтавської області надійшов вказаний адміністративний матеріал з протоколом про адміністративне правопорушення від 22.06.2022 року серії ААБ № 007569, що складений 22.06.2022 р. о 11 год 05 хв поліцейським СРПП ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Павленко Р.В. У вказаному протоколі зазначено, що «22.06.2022 року о 00 год 30 хв в с. Ждани Сенчанської ОТГ Миргородського району ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21093 д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп"яніння. Огляд проводився в КНП м. Лохвиця, акт № 33 - 0,99 проміле, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП».

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Відповідно до норм ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, за змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є, зокрема, керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (п. 2. 9 "а" ПДР України).

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про те, що особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

При цьому, згідно рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України", при оцінці доказів суд повинен застосовувати критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Згідно рішення ЄСПЛ «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що є результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Тобто, стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення уповноваженою посадовою особою до суду направлено як докази: протокол про адміністративне правопорушення від 22.06.2022 року серії ААБ № 007569, Висновок № 33 від 22.06.2022 року, а також диск, письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до п.п. 6, 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 33 від 22.06.2022 складеного відносно ОСОБА_1 , зазначено, що він перебуває у стані сп`яніння (а.с.3).

Між тим, письмове направлення водія ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану сп`яніння, порядок якого передбачений п.п. 8-12 розділу ІІ Інструкції, в матеріалах адміністративної справи відсутнє, хоча для достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Однак, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 007569 від 22.06.2022 року, ОСОБА_1 керував транспортним засобом 22.06.2022р. об 00 год. 30 хв., Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 33 складений об 11 год 00 хв ( при цьому точного часу огляду ОСОБА_1 у цьому висновку не зазначено), тобто пройшло більше 2-х годин, що є порушенням вищевказаної Інструкції.

Крім того, судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (справа № 538/678/22), і часом його складання вказано "08 год 50 хв".

Це підтверджує, що після спливу 2-х годин з часу виявлення підстав для проведення медичного огляду (як з часу скоєння ДТП, так і з часу складення протоколу за фактом ДТП), юридичних наслідків результати огляду не будуть мати, що і сталося в даному випадку і відповідно до п.22 розділу 111 віщевказаної Інструкції даний висновок є недійсним і відповідно такий доказ є недопустимим.

Відповідно до ч.5 та ч. 6 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

При цьому відповідно до вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного спяніння тощо здійснюється у закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Крім того, відповідно до правил, визначених п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з момента початку виконання службових обов`язківабо спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.

В матеріалах справи наявний диск, проте будь-які відеозаписи на ньому відсутні.

Суд не може врахувати як доказ вини ОСОБА_1 його письмові пояснення, викладені у відповідній графі протоколу про адмінітративне правопоручення про те, що "21.06.2022 близько 20 години випив 1 л пив після чого 22.06.2022 р. о 00 год 30 хв керував автомоблем", оскільки період виведення такого алкогольного напою становить близько 4,5 год.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що вина ОСОБА_1 не доведена вагомими, чіткими і узгодженими між собою доказами, всі сумніви мають трактуватися на користь особи, при цьому суд не наділений повноваженнями змінювати кваліфікацію дій особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а зобов`язаний здійснювати розгляд справи виключно в межах висунутого обвинувачення (складеного протоколу про адміністративне правопорушення).

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Тому на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події та складу правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, 247, 251, 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Лохвицького

районного суду Л.Г.Цімбота