Тарутинський районний суд Одеської області
_______________________________________________________
Справа № 492/262/22
Провадження по справі № 3/514/677/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2022 року смт Тарутине

Суддя Тарутинського районного суду Одеської області Тончева Н.М., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від відділення поліції №1 Болградського районного ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Тарутине Тарутинського району Одеської області, мешканця квартири АДРЕСА_1 , середня освіта, працюючого директором Арцизького РСТК, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не судимого, не притягувався до адміністративної відповідальності

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

З відділення поліції №1 Болградського районного ВП ГУНП в Одеській області на розгляд до Тарутинського районного суду Одеської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Зазначені матеріали відповідно до розділів ІІ, ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року №814 були зареєстровані в АСДС та розподілені судді Тарутинського районного суду Одеської області Тончевій Н.М..

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №168482 від 08 квітня 2022 року, вбачається що ОСОБА_1 08 квітня 2022 року о 10 годині 40 хвилин м. Арциз по вул. Соборна керував автомобілем марки «HYVNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_1 перед поворотом праворуч в заїзд не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем марки «TOYOTA», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що дійсно 08 квітня 2022 року о 10 годині 40 хвилин по вулиці Соборна міста Арциз Болградського району Одеської області сталась ДТП за участю його автомобіля. Пояснив, що він їхав по вул. Соборна та ввімкнув правий поворот щоб заїхати в заїзд будинку, але в цей час в нього в`їхав автомобіль марки «TOYOTA» чорного кольору, а саме в передню частину в праве крило та в праві передні дверцята його автомобіля. Після чого, його автомобіль вилетів на бетонну огорожу. Зазначив, що винним себе не вважає оскільки винуватцем ДТП є водій автомобілю «TOYOTA» який на великій швидкості не помітив, що він здійснює поворот на право. На підставі наведеного просить закрити провадження у справі.

Вислухавши пояснення порушника, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Стаття 9 КУпАП регламентує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Обов`язковими ознаками, за наявності сукупності яких діяння визнається правопорушенням, є: об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона правопорушення, суб`єкт правопорушення та суб`єктивна сторона правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 10.1 ПДР України наголошено на тому, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пункт 10.4 ПДР встановлює , що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.

Пунктом 12.3 ПДР України передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є суспільні відносини у сфері власності.

Об`єктивною стороною цього правопорушення є настання наслідків у вигляді майнової шкоди.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Отже, склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, є матеріальним, тобто потребує не тільки події (в даному випадку - порушення вимог правил дорожнього руху), але й наявність вини (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що призвело до настання певних наслідків - пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху України (далі ПДР), згідно з п.1.9 яких особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Крім того, Правилами дорожнього руху передбачено, що :

учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п. 1.3);

кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п. 1.4);

дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків (п. 1.5).

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, встановлені розділом VIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України N 1395 від 07 листопада 2015 року (з наступними змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1 розділу VIII Інструкції у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); показання технічних приладів (у разі їх наявності); показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Пунктом 4 Розділу VIII визначено вимоги до складання схеми місця ДТП. В обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі. Зазначена інформація підтверджується підписами водіїв транспортних засобів.

Крім того, відповідно до п. 4 розділу VIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року N 1395, на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти: 1) ділянка дороги, на якій сталась ДТП; 2) сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; 3) транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; 4) сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів, довжина слідів на ділянках з різним покриттям; 5) інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; 6) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; 7) ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; 8) ширина тротуарів, узбіччя; 9) розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; 10) розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; 11) розташування дорожньої розмітки; 12) розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху; 13) розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи та поясненень ОСОБА_1 , не довіряти яким немає підстав, приходжу до висновку, що:

схема місця дорожньо-транспортної пригоди не містить відображення та фіксації на ній всіх об`єктів та обставин, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин. Так, на схемі не зображено та не зафіксовано: ділянку дороги, на якій сталась ДТП; сталі орієнтири до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів, сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів, довжина слідів на ділянках з різним покриттям; інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту ;ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття. Крім іншого, з пояснень правопорушника наданих під час судового засідання та письмових пояснень потерпілого ( а.с. 8) вбачається, що зіткнення автомобіля марки «TOYOTA» з автомобілем марки «HYVNDAI ACCENT» прийшлося на праве переднє крило та пасажирські дверчата, натомість із схеми місця дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що зіткнення між зазначеними автомобілями відбулось саме переднім лівим крилом автомобіля «TOYOTA» з заднім правим крилом автомобіля марки «HYVNDAI ACCENT»;

водій автомобіля марки «HYVNDAI ACCENT» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 рухався із мінімальною швидкістю, даних про недотримання ОСОБА_1 дозволеної на цій ділянці дороги швидкості руху матеріали справи не містять;

фабула правопорушення сформульована автором адміністративного протоколу лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення; не визначено причинно-наслідний зв`язок, який був причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди; не з`ясовано, коли кожен з водіїв виявив момент небезпеки, на якій відстані це відбулося; чи міг кожен з них запобігти зіткненню і що реально для цього зробив кожен водій; схема місця ДТП не містить інформації про місце зіткнення транспортних засобів з прив`язкою цього місця до місцевості, тобто не зібрані необхідні вихідні дані, необхідні для набуття беззаперечного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 невідповідності вимогам ПДР, які з технічної точки зору могли б знаходитися в причинному зв`язку із настанням дтп.

Крім того, з пояснень потерпілого ОСОБА_2 які містяться в матеріалах справи судом встановлено, що останній 08.04.2022року приблизно о 10:40 рухався на своєму автомобілі марки «TOYOTA», державний номерний знак НОМЕР_2 у м. Арциз по вул. Соборна зі сторони вул. 28 Червня в бік вул. Чкалова зі швидкістю 60 км/год та попереду нього їхав автомобіль марки «HYVNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_1 , який навпроти будинку № 37 включив лівий показчик повороту та почав маневр вліво, в цей час він вирішив об`їхати його з правого боку, але водій «HYVNDAI ACCENT» різко переключив показчик повороту та почав здійснювати поворот направо, та в цей час він передньою частиною свого авто зіткнувся з передньою правою частиною автомобіля «HYVNDAI ACCENT», удар прийшовся на праве переднє крило та пасажирські дверцята.

Тож, на думку суду саме потерпілий ОСОБА_2 , дії якого не є предметом розгляду цієї справи, грубо порушуючи ПДР, а саме виявивши небезпеку для руху та не пересвідчившись в безпечності свого маневру перед його виконанням не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

При наявності певної неповноти чи суперечностей, суд не може взяти на себе функцію сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи. Зазначене становитиме порушення вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини у справах «Малофеєва проти Росії» та «Карелін проти Росії».

За судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Статтею 62ч.3Конституції України встановлено, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, та пояснень потерпілого ОСОБА_2 складеного відносно ОСОБА_1 , відсутні будь-які докази, що підтверджують факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

За таких обставинах, дослідивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які встановлюють наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, вважаю за необхідне адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В підсилення своєї правової позиці, звертаю увагу на практику Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» наголошував, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин. Обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа «Коробов проти України»), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (справа «Ірландія проти Сполученого королівства).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.124, 247, 252, 283,284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Одеського апеляційного суду з дня її проголошення.

Суддя Н.М. Тончева