Справа № 333/7513/21
Провадження № 3/333/130/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 червня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик Вікторія Борисівна, за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Стариченка М.П., інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області Брусінець В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 16.10.2021 року о 22 год. 49 хв., у м. Запоріжжі, по вул. Броньовій, буд. 22, керував транспортним засобом ЗАЗ LANOS, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу Alcotest Drager 6820 та в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не з`явилася, свої інтереси в суді довірила представляти адвокату Стариченку М.П., який надав суду письмове клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування клопотання зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 276609 складено із порушенням ст. 256 КУпАП, зокрема у протоколі зазначено, що «…від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820 та в медичному закладі відмовився..». Проте на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу поліцейський має право проводити виключно огляд на стан сп`яніння водія, але ніяк не медичний огляд, оскільки не є медичним працівником, у зв`язку з чим, таке формулювання суті адміністративного правопорушення є підставою вважати про невідповідність даного протоколу вимогам ст. 256 КУпАП.

Крім того, адвокатом зазначено, що відбулася провокація зі сторони поліцейського. ОСОБА_2 зазначено, що ОСОБА_1 , стояв біля свого двору і не перебував за кермом. Його автомобіль стояв на проїжджій частині. У цей час під`їхали співробітники патрульної поліції, в ході спілкування зрозуміли, що ОСОБА_1 можна спровокувати на те, щоб він сів в автомобіль та почав ним керувати, з метою скласти протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 , передав свої документи та не розуміючи їх замислу, під їх надуманим приводом, що його автомобіль може перешкоджати руху інших транспортних засобів, заїхав у двір будинку. У цей час поліцейські увімкнули проблискові маячки з метою зупинити транспортний засіб. Таким чином, на думку адвоката, працівник поліції достовірно знаючи, що ОСОБА_1 перебував у нетверезому стані, наказав йому перепаркувати транспортний засіб, тим самим спровокував ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, адвокат посилається на те, що було здійснено неналежну відео фіксацію і наданий відеозапис не повністю відображає фактичні обставини даної справи. Зокрема вбачається, що відеозапис не є безперервним, а саме редагованим, для того щоб надати для суду тільки те, що на думку поліцейського, може фіксувати якісь факти порушення.

Також, адвокат посилається на порушення процедури виявлення поліцейським ознак сп`яніння, оскільки акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не відповідає наданому фрагменту відеозапису. Зокрема, на вказаному відео поліцейський каже, що у ОСОБА_1 є ознаки алкогольного сп`яніння. Однак, поліцейським не було надано роз`яснень ОСОБА_1 щодо підстав вважати останнього таким, що перебуває у стані сп`яніння. Жодних ознак, зокрема, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, з відео не вбачається. У той же час, у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено три ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.

В судовому засіданні адвокат Стариченко М.П. підтримав вище вказане клопотання, просив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Інспектор УПП в Запорізькій області Брусінець В.В. в судовому засіданні пояснив, 16.10.2021 року під час патрулювання у Комунарському районі м. Запоріжжя в радіоефірі отримали інформацію від працівників особливого призначення Національної поліції, що по вул. Броньовій, водій даного транспортного засобу можливо знаходиться в алкогольному сп`янінні. Під`їхавши на зазначену адресу ними було виявлено даний транспортний засіб і водія, який знаходився за кермом автомобіля. Також, на цьому місці знаходилися співробітники спеціального призначення, які приїхали на дану адресу раніше. Він поспілкувався з останніми, вони йому повідомили, що водій керував транспортним засобом, але вони не мають відео руху даного транспортного засобу. Під час перевірки його напарником документів, наданих ОСОБА_1 , водій даного транспортного засобу почав рух, сівши до автомобіля, та ними було зупинено даний транспортний засіб, який вже заїхав у двір. Під час спілкування з водієм, у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці та в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився. Також на запитання адвоката пояснив, що причини вимикання звуку на відео йому не відомі, можливо це технічні несправності бодікамери; та він дійсно розмовляв з водієм перед тим, як останній почав рухатися, оскільки попереджував його, що до перевірки документів, він повинен залишатися на місці.

Вислухавши пояснення адвоката Стариченка М.П., інспектора Брусінець В.В., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши всі докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до статті 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена та підтверджується матеріалами справи, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 276609 від 16.10.2021 року, довідкою адмінпрактики, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, огляд ОСОБА_1 не проводився у зв`язку з відмовою, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.10.2021 року, відповідно до якого, огляд ОСОБА_1 у КНП «»Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР не проводився у зв`язку з відмовою.

В судовому засіданні також оглянутий відеозапис нагрудної камери патрульного поліцейського, який підтверджує, що ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції. Під час перевірки поліцейським було зазначено про складення відносно ОСОБА_1 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. На вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу Alcotest Drager та в медичному закладі у лікаря нарколога, оскільки у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, останній відмовився, з причин, що він не готовий пройти огляд та не перебував за кермом.

За ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735).

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. А відповідно до п. 7 розділу ІІІ даної інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи представника ОСОБА_1 адвоката Стариченка М.П. про те, що в протоколі зазначено: «…від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820 та в медичному закладі відмовився…». Оглянутим у судовому засіданні відеозаписом та дослідженим судом рапортом інспектора Брусінець В.В. на ім`я начальника УПП в Запорізькій області, встановлено, що інспектор пропонує пройти ОСОБА_1 огляд за допомогою газоаналізатора алкотестеру «Drager». У зв`язку з чим, це не є таким порушенням порядку доказування фактичних обставин адміністративного правопорушення, за яке останній притягається до відповідальності.

Доводи представника ОСОБА_1 адвоката Стариченка М.П. про те, що в діях співробітників патрульної поліції вбачається провокація суддя не приймає.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі, якщо особа керувала транспортним засобом та відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Матеріалами відеозаписів підтверджено, що ОСОБА_1 як водій, привівши в рух автомобіль, змінив його місце положення, тобто повністю виконав функції водія під час руху транспортного засобу, іншим особам право керування не передавав.

Як зазначає у своєму клопотання адвокат Стариченко М.П., що поліцейський, виявивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, висловив вимогу останньому як водію перепаркувати цей автомобіль, щоб він не заважав руху іншим транспортним засобам. На виконання даної вказівки ОСОБА_1 привів у рух автомобіль, самостійно вибрав маршрут та місце подальшого паркування, керування транспортним засобом іншим особам не передавав. При цьому ОСОБА_1 не заявив працівникам поліції про те, що не може керувати автомобілем, не самоусунувся від такого керування та не був позбавлений можливості звернутися з цього приводу за допомогою до сторонніх осіб.

Таким чином, суддя вважає, що в даному випадку дії ОСОБА_1 , пов`язані з керуванням транспортним засобом, визначалися виключно волею останнього, він добровільно завів двигун, привів автомобіль у рух, керував ним, будь-якого тиску на нього ніхто не чинив, жодних перешкод заявити поліцейському про відмову від такого керування та звернутися за допомогою до сторонніх осіб у нього не було.

З урахуванням викладеного, не знаходжу підстав вважати, що дії поліцейського були провокативними, оскільки останній, діючи відповідно до ст. ст. 30, 31 Закону України «Про Національну поліцію», виявивши ознаки порушення ПДР, наділений повноваженнями вживати заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення, а також щодо припинення таких порушень.

Щодо доводів адвоката про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то зазначаю, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому відображено відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Стосовно доводів адвоката Стариченка М.П. про порушення поліцейським процедури виявлення ознак сп`яніння, суддею встановлено, що відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у ОСОБА_1 встановлено наступні ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Саме такі ознаки передбачені «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Суд не приймає до уваги твердження сторони захисту про порушення поліцейськими законодавства, що встановлює процедуру огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, оскільки воно повністю спростовується дослідженими в суді матеріалами справи, зокрема відеозаписом, з якого чітко вбачається як ОСОБА_1 відмовляється пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest , та у медичному закладі у лікаря-нарколога.

Аргументи адвоката Стариченка М.П. щодо недопустимості як доказу акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.10.2021 і відеозапису з місця події, суд вважає необґрунтованими, оскільки акт і направлення складені уповноваженою особою відповідно до вимог закону (Інструкції), а відеозапис як доказ узгоджується з положеннями статті 251 КУпАП, дозволяє чітко встановити обставини справи, дії, поведінку та зміст розмови осіб (особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та поліцейського) на місці зупинки транспортного засобу, повністю узгоджується з матеріалами справи, зокрема з протоколом про адміністративне правопорушення ААБ № 276609 від 16.10.2021 року, та підтверджує викладені у ньому обставини.

Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З сукупності усіх досліджених судом доказів випливає, що ОСОБА_1 в порушення вимог вказаного п. 2.5 ПДР на вимогу поліцейських пройти у встановленому порядку огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння відмовився.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного правопорушення, особу правопорушника, те, що обставини, які обтяжують та пом`якшують відповідальність відсутні, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції інкримінованої статті.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. ст. 130, 276-284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Платіжні реквізити для сплати адміністративних штрафів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху:

Отримувач: ГУК у Зап.обл/Запорізька обл/21081300

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Номер рахунку (IBAN): UA0008001

Код класифікації доходів бюджету: 21081300, Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі)

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Платіжні реквізити для перерахування судового збору:

Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Номер рахунку (IBAN): UA0026001

Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України)

Роз`яснити, ОСОБА_1 , що згідно із ст. ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцем знаходженням майна. У порядку примусового виконання з правопорушника стягуються: подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя Вікторія Борисівна Кулик