Справа № 944/5218/21
Провадження №3/944/16/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2022 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Колтун Ю.М. розглянувши матеріали, які надійшли від Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 14.09.2021 о 21 годині 57 хвилин в с. Калитяки, по вул. Центральна, 110, Яворівського району Львівської області керував транспортним засобом марки «SEAT Toledo», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, почервоніння очей рук, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання, ОСОБА_1 не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом надсилання повісток на адресу, зазначену ОСОБА_1 в письмовій заяві від 15.11.2021, судова повістка повернута суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з висновків Великої Палати Верховного Суду України, викладених у постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Таким чином, відповідач є повідомлений належним чином.

У відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відтак, з метою усунення зловживань процесуальними правами особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, уникнення затягування розгляду справи, вважаю, що відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення можливо розглядати у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

ОСОБА_1 подав до суду рішення Яворівського районного суду від 22.02.2022 у справі № 944/6728/21, письмові пояснення та клопотання про закриття провадження у справі. Вказав, що докази зібрані по справі, не доводять факту вчинення інкримінованого правопорушення. Зазначив, що 14.09.2021 о 22:40 год. до нього додому, на подвір`я ввірвались поліцейські, які попросили його вийти на вулицю, щоб поговорити, вдягнувшись в джинси та футболку він вийшов на своє подвір`я, де стояла машина патрульної поліції. Він пояснив, що перебував вдома, оскільки давно вже прийшов з роботи. На що поліцейські запитали, чи часом він не керував транспортним засобом, який стоїть на аварійці на сусідній вулиці. ОСОБА_1 заперечив та сказав, що ніяким транспортним засобом не керував. З поліцейськими у нього виник конфлікт в ході якого останні повідомили, що в них є документи, що ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, «доктор свій чоловік», а тому вони дають час, щоб він подумав та показали йому висновок лікаря. Приблизно о 24:00 год. ОСОБА_1 примусово доставили у Яворівський відділ поліції в подальшому до лікарні, де йому поліцейський запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, де ОСОБА_1 в свою чергу повідомив, що у них вже є висновок чергового лікаря, який складений ще до того, як до нього зайшли додому.

У письмовому клопотанні ОСОБА_1 зазначив, що працівниками поліції було допущено ряд істотних порушень, зокрема відсутність у справі доказів, що підтверджують факт керування ним транспортним засобом та заперечив зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини. Звернув увагу суду, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, який був складений 14.09.2021 о 22:35 год, він14.09.2021 о 21:57 год, в с. Калитяки по вуй. Центральній 1 10, керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а згідно висновку чергового лікаря №55, який складений, 14.09.2021 о 22:35 в м.Яворові по вул.Лозинського вбачається, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, зважаючи, що відстань між м.Яворів та с.Калитяки є близько 15 км. та враховуючи ґрунтові дороги їхати на автомобілі потрібно приблизно 40 хв.

Зазначив, що з відеозапису з нагрудних камер відеоспостереження, який здійснюється 14.09.2021. о 22:49 вбачається, що поліцейській, які знаходились на його подвір`ї звинувачували його в керуванні транспортним засобом, однак він був вдома разом із своїм сусідом.Отже 14.09.2021 о 22:35 год він не міг бути в лікарні, що в м.Яворові Львівської області, оскільки як вбачається, з відеозапису, був в с.Калитяки Яворівського району Львівської області.Наголошує, що поліцейський ОСОБА_2 , не міг 14.09.2021 о 22:35 год, в м.Яворові Львівської області скласти відносно нього протокол серії ОБ №044052. оскільки як вбачається з відеозанису 315900009 він о 22:49 перебував в с.Калитяки, а останній вимагав пред`явити документи, посвідчення водія.Таким чином матеріали справи не узгоджуються між собою та є повністю сфальсифікованими працівниками поліції. Як вбачається з відеозаписів долучених до матеріалів справи, він жодного разу не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі. Крім цього, до матеріалів справи не долучено жодного письмового пояснення свідків.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис із нагрудної камери спостереження поліцейського на диску долученому до матеріалів справи, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами".

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція).

Згідно з п.2 Загальних положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735: огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.3 ч.1 зазначеної Інструкці,ї ознаками алкогольного (наркотичного) сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 ч.1 зазначеної Інструкції визначено, що огляд проводиться двома альтернативними способами: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

З вищевказаного слідує, що поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожньогго руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 14.09.2021 року серії ОБ № 044052, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки, окрім іншого, протокол містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій, в ньому вказані ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявлені поліцейським у ОСОБА_1 та дії водія в присутності двох свідків щодо ухилення від огляду, є вказівка на порушення вимог п. 2.5 Правил дорожного руху України та посилання на ч. 1ст. 130 КУпАП; при цьому протокол був підписаний особою, яка його склала.

- висновком №55 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.09.2021 у якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків, даний висновок підписаний лікарем ОСОБА_3

- рапортом інспектора ВРПП Яворівського РПП ГУ НП у Львівській області А.А.Викович від 15.09.2021, який за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області про законність своїх дій. Разом з тим, дані вищевказаного рапорту працівника поліції повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовного дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.

- даними відеозапису, що містяться на оптичному диску в матеріалах справи з якого вбачається що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Seat Toledo, д.н.з. НОМЕР_2

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обговорюючи позицію ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУПАП, суд не може взяти до уваги ці твердження з наступних підстав.

Відповідно до ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що дії працівників поліції повністю відповідали приписам нормативно-правових актів, а саме: Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07 листопада 2015 року за № 1395; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Як встановлено в судовому засіданні та як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та висновку №55 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.09.2021, під час відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння були присутні два свідки. Також у письмових поясненнях ОСОБА_1 сам зазначає, що у приміщенні лікарні, поліцейський запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння.

З оглянутого відеозапису з нагрудної камери поліцейського, долученого до матеріалів справи, вбачається, що транспортний засіб здійснює рух заднім ходом (відео файл №KKJJ0163, час 02:47) Незначна тривалість відеозапису є тим не менше достатньою для підтвердження фактів руху транспортного засобу. Також зі змісту відеозапису вбачається, що транспортний засіб перебував посеред проїжджої частини дороги. Вказаний відеозапис узгоджується з іншими наявними у справі доказами.

Відповідно до абз.4 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Також відеозапис містить дані того, що ОСОБА_1 , як водій автомобіля не бажає спілкуватися з поліцейськими та уникав надати відповіді на запитання працівників поліції, поводився зухвало, вживав ненормативну лексику та не виконував законні вимоги поліцейських.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів. При вирішенні питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вважаю, що обставини за яких було складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно водія вимагали від нього більш детальних та переконливих пояснень, оскільки вказували на те, що він керував транспортним засобом.

Разом з тим, щодо зауважень ОСОБА_1 про наявність деяких розбіжностей в часі скоєння правопорушення - вважаю, що така розбіжність в часі, не є суттєвим недоліком, і не тягне за собою визнання вказаних доказів недопустимими та не впливають на правильність висновків суду.

Доводи ОСОБА_1 , про те, що до протоколу не додані письмові пояснення свідків не заслуговують уваги, оскільки при судовому розгляді даної справи суддею не здобуто достатньо даних, які свідчили б, що наявні в матеріалах справи докази отримані з істотним порушенням встановленого законом порядку.

З урахуванням викладеного вищенаведені докази є належними, допустимими та достовірними, здобуті з додержанням процесуальної процедури, об`єктивно узгоджуються між собою та спростовують письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він заперечував факт керування транспортним засобом та його відмови пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків. Разом з цим, вказані докази не містять достовірних даних про те, що поліцейськими були порушені вимоги ст. 266 КУпАП і вимоги підзаконних нормативних актів, та про наявність підстав для закриття провадження стосовно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

У той же час, суддя дійшов до висновку, що за допомогою пояснень, клопотань наданих суду, ОСОБА_1 намагається уникнути відповідальності за вчинене правопорушення. При цьому, суддею враховується також те, що ОСОБА_1 , дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував. Доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та на підтвердження письмових заперечень ОСОБА_4 до суду не скеровував.

Долучене до матеріалів справи рішення Яворівського районного суду Львівської області від 22.02.2022 у справі № 944/6728/21, яким скасовано постанову серії БАВ №442677 від 14.09.2021 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 850 гривень, жодним чином не спростовує факту керування ОСОБА_4 транспортним засобом.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому суд дійшов висновку про наявність в діях останнього складу вказаного правопорушення.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суддя дійшов висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ч.1 ст.130, 283-285, 287 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.

Суддя Ю.М.Колтун