Єдиний унікальний номер №943/651/22
Провадження №3/943/406/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Шендрікова Г.О. розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від ВП № 2 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, українця, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , пільг немає, протягом року до адмінвідповідальності притягувався,

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 08.06.2022 року серії ОБ № 028672 гр. ОСОБА_2 08.06.2022 року о 16 год. 00 хв. в с. Топорів Золочівського району Львівської області, передав керування транспортним засобом марки Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , водію ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_1 , який вказаним автомобілем керував в с. Топорів Золочівського району Львівської області в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «г» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Правопорушник з`явився в судове засідання, заперечив свою вину за вищевказаним фактом, повідомивши про те, що 08 червня 2022 року близько 16 год. його товариш ОСОБА_3 попросив у нього автомобіль, щоб поїхати за їх спільною знайомою. Він дав йому ключі від автомобіля. ОСОБА_2 ствердив про те, що він не знав, що ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Пояснив суду, що якби він знав, що друг перебуває у стані алкогольного сп`яніння, то не надав би йому свій автомобіль. Після цього ОСОБА_2 дізнався, що ОСОБА_3 керуючи його автомобілем вчинив ДТП, з`їхав з дороги та пом`яв передній бампер. Побачивши свій розбитий автомобіль ОСОБА_2 викликав працівників поліції, оскільки ОСОБА_3 на місці вчинення ДТП не було.

Інспектор СРПП ВП № 2 Золочівського РВП ГУ НП у Л/о сержант поліції Новосад Василь Ігорович, будучи допитаним в судовому засіданні, повідомив про те, що 08 червня 2022 року він був на чергуванні у ВП № 2 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області. Ввечері поступив виклик на 102 про те, що в с. Топорів заявник ОСОБА_2 не справився з керуванням транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 та з`їхав в кювет. Коли працівники поліції прибули на місце вчинення ДТП там перебував громадянин ОСОБА_2 , який був з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Він пояснив, що за кермом вказаного автомобіля перебував не він, а його знайомий ОСОБА_3 , з яким вони розпивали алкогольні напої. Потім ОСОБА_3 попросив у ОСОБА_2 дозволу взяти автомобіль для того щоб привезти їх спільну знайому. ОСОБА_2 дозволив, а коли ОСОБА_3 повернувся то він побачив, що його транспортний засіб отримав механчні пошкодження. ОСОБА_3 обіцяв йому, що відремонтує його автомобіль і ОСОБА_2 заспокоївся. Потім вони разом знову вживали алкогольні напої. Згодом ОСОБА_2 зрозумів, що ОСОБА_3 не буде оплачувати йому ремонт автомобіля і вирішив викликати працівників поліції.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, вислухавши позицію правопорушника, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Досліджений в судовому засіданні відеозапис події за участю ОСОБА_2 та поліцейських, який об`єктивно свідчить про те, що правопорушник на запитання поліцейського розповідає, що він з ОСОБА_3 вживали алкогольні напої до вчинення дорожньо-транспортної пригоди так і після. На відеозаписі чітко видно, як після приїзду працівників поліції гр. ОСОБА_2 розповідає про те, що він дав ОСОБА_3 свій транспортний засіб. Потім телефонує йому, але ОСОБА_3 не відповідає, оскільки залишив свій телефон в автомобілі.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що діяння ОСОБА_2 містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне порушення серії ОБ №028697 від 29.05.2021 року в якому правопорушник ОСОБА_4 особисто написав «обіцяю більше не порушувати», тобто вину визнав, рапортом поліцейського СРПП ВП № 2 Золочівського РВП ГУ НП У Л/о., огляд порушника на стан сп`яніння, проводився з застосування приладу «Драгер», якими підтверджено факт перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, іншими матеріалами справи.

Оцінюючи вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини гр. ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Своїми діями гр. ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, ознаки якого передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Що стосується доводів правопорушника про відсутні події і склад адміністративного правопорушення, ураховуючи досліджені безпосередньо в судовому засіданні докази, суд вважає такі доводи безпідставними, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, були спростовані дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, а пояснення гр. ОСОБА_2 спрямовані на ухилення останнього від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а відтак наявний у діях ОСОБА_2 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виключає можливість закриття провадження у даній справі. Крім того, ОСОБА_2 в своїх поясненнях доданих до протоколу про адміністративне правопорушення зазначив, що вони з гр. ОСОБА_3 вживали алкогольні напої до вчинення ним ДТП, тобто віддаючи ключі від власного автомобіля гр. ОСОБА_2 розумів, що ОСОБА_3 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, тобто визнав вчинене адміністративне правопорушення.

При цьому, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Відтак, досліджені та перевірені вищенаведеними доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011). Натомість доводи правопорушника є, на думку суду, намаганням уникнути адміністративної відповідальності за скоєне та спосіб його захисту.

За змістом ст. 23 КУпАП стягнення є мірою відповідальності і застосування з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинених нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність, судом не встановлено.

При обранні виду та розміру стягнення судом враховано характер скоєного правопорушення, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, у зв`язку з чим суддя вважає за доцільне застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1(один) рік.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 130, 251-252, 268, 280, 283, 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.

Стягнути з гр. ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Суддя Г. О. Шендрікова