ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/3157/22

Номер провадження 3/495/1567/2022

03 червня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Анісімова Н.Д.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановила:

26.05.2022 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що 23.05.2022 року о 18:28 год. ОСОБА_1 в приміщені кафе «Айва» розташованого по вулиці Перемоги, 1-Р, місто Білгород-Дністровський, Одеська область, здійснював реалізацію алкогольних напоїв без відповідної ліцензії.

23.05.2022 року ДОП СДОП ВП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області відносно ОСОБА_1 склав адміністративний протокол серії ВАВ №301935 за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надав усні пояснення, відповідно до яких просив суд закрити провадження по справі у зв`язку в відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Отже, у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути відображені всі істотні обставини справи, які мають відображати всі елементи складу правопорушення, зокрема, стосовно ч.1ст.164 КУпАП, у протоколі необхідно зазначати наступні обставини:

- протягом якого часу особа здійснювала відповідну діяльність (у даному випадку це має бути проміжок часу, а не конкретна дата й час, адже господарська діяльність обов`язково має тривалий, а не одноразовий характер);

- всі задокументовані окремі факти такої діяльності, які в своїй сукупності підтверджують самостійний, ініціативний і систематичний характер діяльності, яку здійснює особа, адже ці ознаки є обов`язковими для господарської діяльності;

- інші обставини, які мають істотне значення (наприклад, що особа не перебуває в трудових відносинах з юридичною особою чи фізичною особою-підприємцем, а також, що ця особа не працює на іншого суб`єкта без укладення трудового договору з порушенням вимог ст.24 КЗпПУ, адже в такому разі діяльність цієї особи не матиме характерного для господарської діяльності самостійного та ініціативного характеру, натомість, у даному випадку до відповідальності необхідно буде притягувати указаного суб`єкта за ч.1ст.164 КУпАП, якщо він не є суб`єктом підприємницької діяльності, та/або за ст.265 КЗпПУ, якщо він має всі дозвільні документи на відповідний вид діяльності, але допустив працівника до роботи без укладання трудового договору).

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилалась особа, яка притягується до адміністративної відповідальноситі, чи висловлених останнім доводів.

Положеннями ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Згідно ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво як вид господарської діяльності це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У постанові Пленуму ВСУ від 25.04.2003 № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Як вбачається з долучених до матеріалів адміністративної справи доказів, а саме: довідки «Армор» на ОСОБА_1 , у останнього відсутня систематичність вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, а отже дане правопорушення містить поодинокий випадок.

Оскільки диспозиція ч. 1 ст.164 КУпАП є бланкетною, то в протоколі обов`язково має бути посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність, в даному випадку, на Закон України "Про ліцензування видів господарської діяльності" від 02.03.2015 №222-VIII.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №301935, поліцейським, як уповноваженим на складання адміністративного протоколу, не зазначено конкретну норму спеціального закону, яку порушив ОСОБА_1 , а зазначено лише загальне посилання «щодо роздрібної торгівлі алкогольними напоями без відповідної ліцензії», що є грубим порушення діючого законодавства.

Крім того, щодо долучених до матеріалів справи доказів, а саме: у вигляді копій ліцензії «на право Роздрібної торгівлі алкогольними напоями» та рахунку №10 від 23.05.2022 року суд зазначає, що відповідні документи були подані до суду у вигляді фотокопій, які не були завірені належним чином посадовою особою яка їх долучає, в якості доказів.

Отже, судом встановлено, що поліцейськими було порушено порядок подачі доказів.

Під час дослідження доданих до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалів встановлено, що до протоколу додані фотокопії документів, на яких не має відмітки «з оригіналом згідно». Дата посвідчення копії документа та підпис особи, яка посвідчила копії, відсутні.

Відповідно до Національного стандарту України «...Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом Держспоживстандарту України 07.04.2003 № 55, його положення поширюються на всі без винятку органи державної влади, місцевого самоврядування, а також на підприємства, установи, організації всіх форм власності (п. 1.1)».

Національний стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташовування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів (п. 1.2).

Документи, що їх складають в організації, повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва організації, назва виду документа (не зазначають на листах), дата, реєстраційний індекс документа, заголовок до тексту документа, текст документа, підпис (п. 4. 4). Стандарт також містить вимоги до відмітки про засвідчення копій документів (п. 5.27).

Положення цього нормативного документу вказує на те, що під час оформлення копій документів, які подаються до суду, мають бути дотримані три основні правила.

До суду подаються завірені копії лише тих документів, оригінали яких знаходяться у особи, яка завіряє. Посилання на те, що оригінал знаходиться у розпорядженні такої особи, є обов`язковим.

Якщо оригіналу немає, до суду можна надати незасвідчену ксерокопію чи фотокопію документа з вказівкою про те, у кого знаходиться оригінал.

Відмітка має містити наступні реквізити: слова - «Згідно з оригіналом», найменування посади (за наявності), особистий підпис, прізвище та ініціали особи, дата засвідчення..

Разом з тим, як видно із долучених до справи фотокопій письмових доказів, дані фотокопії не засвідченні належним чином відповідно до положень Національного стандарту України.

Також, порушені вимоги ст. 2 ст. ЗУ «Про захист персональних даних», оскільки передача відомостей про фізичну особу можлива лише за згодою суб`єкта персональних даних.

Поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію» не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таку ж позицію висловив Касаційний адміністративний суд по справі №160/7887/18 стосовного свого бачення належного засвідчення копій документів. «Оскільки під засвідченням копії документа слід розуміти саме засвідчення відповідності копії оригіналу відповідного документу, відсутність на копії напису про її засвідчення «Згідно з оригіналом» чи в іншому словесному виразі дає підстави вважати її такою, що не посвідчена в установленому порядку».

Крім того, з відібраних поясненнях у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які долучені до матеріалів адміністративного правопорушення вбачається, що ліцензія «на право Роздрібної торгівлі алкогольними напоями» знаходитися на стадії продовження, але у зв`язку з запровадження воєнного стану строк дії вищезазначеної ліцензії своєчасно не продовжено.

Дійсно, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану на території України» із 05:30 год., на території України введено воєнний стан, який продовжено до сьогодення, на підставі чого органи державної влади працюють мінливо (періодично), що позбавило можливості ОСОБА_1 своєчасно продовжити строк дії ліцензії «на право Роздрібної торгівлі алкогольними напоями».

А отже, суд приходить до висновку, що поліцейськими не дотримано передбаченої законом процедури яка має важливу роль для встановлення об`єктивної істини при розгляді справи, а саме: розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає справу.

Поліцейський оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи,їх права і обов`язки. З протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, чи інспектор роз`яснив водію його права (відповідно до ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України), як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що являється грубим порушенням процедури накладання стягнення і скасування штрафу. (ст.280 КУпАП).

Крім того, поліцейськими порушено ст. 62 Конституції України де закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Відповідну позицію висловив у своїй постанові Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду України від 18.02.2020 року по справі №524/9827/16-а у адміністративному провадженні № К/9901/20742/18, ненадання інспектором поліції можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП є лише протокол про адміністративне правопорушення, який сам по собі не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в протоколі.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Суд зобов`язаний дотримуватись принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Таку ж позицію висловив Верховний суд у справі №463/1352/16-а.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до положень ч.1 п.3 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при наявності обставин, передбачених ст.247 КУпАП виносить постанову про закриття справи.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона правопорушення, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Речі вилучені для тимчасового зберігання до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області: 1 кег об`ємом 20 литров, 2 пляшки шампанського " маренго", 2 пляшки горілки " Зубровка" об`ємом 0,5 литри, 4 пляшки вина " Коблево" слід повернути ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст.247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

постановила:

Провадження по справі №495/3157/20 (провадження номер 3/495/1567/2020) про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст.164 ч.1 КУпАП закрити, через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Речі вилучені для тимчасового зберігання до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області: 1 кег об`ємом 20 литров, 2 пляшки шампанського " маренго", 2 пляшки горілки " Зубровка" об`ємом 0,5 литри, 4 пляшки вина " Коблево" - повернути ОСОБА_2 .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.Д. Анісімова