Справа № 336/1799/22
Провадження 3/336/1114/2022
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з 8 прикордонного загону відділу прикордонної служби «Запоріжжя» Південного регіонального управління Державної Прикордонної служби України у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця 8 прикордонного загону відділу прикордонної служби «Запоріжжя» Південного регіонального управління Державної Прикордонної служби України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

за участі адвоката Астаф`єва Г.В.,

ВСТАНОВИВ:

16.05.2022 до суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ПдРУ №257891 від 09 травня 2022р., близько 20 год. 52 хв. 09.05.2022 р. було виявлено під час вживання алкогольних напоїв після служби поблизу вогневої позиції «С» в пункті тимчасової дислокації 8 прикордонного загону ОСОБА_1 , який ймовірно перебував в стані алкогольного сп`яніння, о 22 год. 25 хв. 09.05.2022 р. після прибуття до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, перебуваючи під час виконання обов`язків військової служби, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто вчинив порушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

У зв`язку з тим, що протокол не відповідав вимогам ст. 256 цього КУпАП, постановою суду від 17.05.2022 матеріали справи було повернуто для доопрацювання.

Вдруге адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП надійшов 24.05.2022.

Згідно протоколу серії ПдРУ №257896 від 23.05.2022 про адміністративне правопорушення, о 20 годині 52 хвилини 09.05.2022 року поблизу вогневої позиції «С» в пункті тимчасової дислокації 8 прикордонного загону було виявлено під час вживання алкогольних напоїв після служби старшого сержанта ОСОБА_1 , який ймовірно перебував у стані алкогольного сп`яніння о 22год. 25 хв. 09.05.2022р. після прибуття до КНП «Обласного клінічного закладу з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради (м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд.6), перебуваючи під час виконання обов`язків військової служби, відмовився від прохолодження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто вчинив порушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Його захисник - адвокат Астаф`єв Г.В. в судовому засіданні просив закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП. Підтримав подане 16.05.2022 клопотання про закриття справи, відповідно до якого, в порушення вимог ч.2 ст.254 КУпАП, протокол було надано для підпису ОСОБА_1 тільки 13.05.2022 о 12.48 год., тобто його було складено не протягом 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, а на четверту добу з моменту події, примірник протоколу не було вручено. Крім того, рапорт особи, яка виявила правопорушення не може слугувати однозначним доказом винуватості особи, а будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не надано. Також адвокат Астаф`єв Г.В. зазначив, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення додані:

-рапорт заступника начальника 8 прикордонного загону від 09.05.2022 Михайла Коцеруба;

-рапорт заступника начальника штабу Вадима Резнікова від 09.05.2022;

-копія службового посвідчення ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 ;

-письмові пояснення ОСОБА_1 від 12.05.2022, відповідно до яких «09.05.2022 близько дев`ятої години вечора з напарником відійшли від місця розташування позиції, щоб перекусити та поспілкуватися. Підійшов начальник і сказав, що ми вживали спиртні напої. Заперечую вживання спиртних напоїв та в стані алкогольного сп`яніння не був»;

-висновок лікаря-нарколога КНП «ОКЗнПД» №1756 від 09.05.2022, складений о 22.55 годині, відповідно до якого « ОСОБА_1 відмовився від огляду».

Положеннями частини першої ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до частини другої ст. 172-20 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів.

Частина третя ст. 172-20 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності (ст. 9 КУпАП).

Правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, має наступний склад: суб`єкт правопорушення - військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів; суб`єктивна сторона правопорушення характеризується прямим умислом; об`єкт правопорушення - розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння передбачені статтею 266 КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного/наркотичного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного/наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного/наркотичного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного/наркотичного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно наявної у матеріалах справи копії висновку лікаря-нарколога № 1756 від 09.05.200, його було складено о 22.55 годи, тобто більше ніж через дві години після моменту встановлення підстав для його здійснення (виявлення правопорушення).

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

До протоколу не додано належних та достатніх доказів (як то фото-, відео- фіксація правопорушення, покази свідків, тощо), які б спростовували пояснення ОСОБА_1 .

Враховуючи вище викладене, в судовому засіданні було встановлено, що вина ОСОБА_1 у вживанні алкогольних напоїв після служби о 20 годині 52 хвилини 09.05.2022 року поблизу вогневої позиції «С» в пункті тимчасової дислокації 8 прикордонного загону, а відтак вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, «поза розумним сумнівом» не знайшла свого підтвердження, оскільки беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 вживав спиртні напої або перебував у стані алкогольного сп`яніння суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, вважаю за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З огляд на викладене, вважаю, що під час розгляду даної справи, судом повинні бути враховані положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також, практика Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), якими передбачено, що беручи до уваги адміністративне стягнення ( в нашому випадку згідно із ч. 3 ст. 172-20 КУпАП), суд повинен, виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30).

Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до сформованої практикою ЄСПЛ доктрини «плодів отруєного дерева» (fruit of the poisonous tree), якщо джерело доказів є недопустимим, всі інші дані, одержані з його допомогою, будуть такими ж (рішення у справах «Гефген проти Німеччини», пункти 50-52 рішення у справі «Шабельник проти України (№ 2)», пункт 66 рішення у справі «Яременко проти України (№ 2)»). Зазначена доктрина передбачає оцінку не лише кожного засобу доказування автономно, а і всього ланцюга безпосередньо пов`язаних між собою доказів, з яких одні випливають з інших та є похідними від них. Критерієм віднесення доказів до «плодів отруєного дерева» є наявність достатніх підстав вважати, що відповідні відомості не були б отримані за відсутності інформації, одержаної незаконним шляхом.

Таким чином, оскільки висновок лікаря-нарколога № 1756 від 09.05.2022, складений о 22.55 год. про відмову ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння є недійсним, оскільки складений пізніше двох годин після виявлення правопорушення, інші докази, отримані з його допомогою (протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №257896 від 23.05.2022, який складений з порушенням ч.2 ст. 254 КУпАП), суд визнає недопустимим.

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 №1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Враховуючи вище викладене, суд встановив, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а отже його вина у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, «поза розумним сумнівом» не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 172-20, 247, 283, 284 КУпАП, суддя -

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Н.С. Звєздова