Справа № 128/2042/21
Провадження № 33/801/97/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 лютого 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 10 грудня 2021 року про притягнення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України,

встановив:

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 10 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн.

Не погодившись із зазначеною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КпАП України, зокрема, не містить відомості про те, який огляд та у який спосіб мав би пройти порушник. Із протоколу є незрозумілим в чому саме він обвинувачується.

На думку апелянта поліцейським безпідставно встановлено, що він керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а наявне в матеріалах справи направлення на огляд з метою виявлення стану сп`яніння не відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак сп`яніння.

Зазначає також, що суд розглянув справу поверхнево, не викликав і не допитав свідків, письмові пояснення яких містяться в матеріалах справи.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови ним отримано 17 грудня 2021 року.

Згідно з статтею 289 КпАП України апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться дані про отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови 17.12.2021, що не спростовує викладенні у клопотанні доводи, причини пропуску строку слід визнати поважними та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 10 грудня 2021 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 і його захисник - адвокат Задачін О.А. вимоги апеляційної скарги підтримали на умовах, викладених у ній, і просили задовольнити.

Апеляційний суд згідно з вимогами статті 294 КпАП України переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 449523 від 10.07.2021 водій ОСОБА_1 о 12 год 15 хв цього ж дня 10.07.2021 на автодорозі М-30, 385 км. керував автомобілем Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (підвищена активність, поведінка не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КпАП України.

Відповідно до положень статей 254, 255, 256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КпАП України, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений та підписаний уповноваженою на те особою інспектором СРПП ВП № 3 Дзиганським Д.Д.

Під час складання протоколу ОСОБА_1 був присутній, йому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КпАП України, повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться у Вінницькому районному суді. Жодних зауважень чи незгоди із його змістом ОСОБА_1 не зазначено, як і не вказано щодо протиправності дій працівників поліції при його складанні.

В протоколі вказано свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , із зазначенням їх місця проживання та їх власноручними підписами.

Зазначено, що до протоколу додається пояснення свідків, акт огляду, відео з камер поліцейських, а також направлення на огляд в медичний заклад.

В графі протоколу пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, здійснено запис про те, що ОСОБА_1 від підпису і дачі пояснень відмовляється.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 2.5 ПДР України відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Отже апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КпАП України і начебто незрозумілою є суть правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , оскільки порушень вимог статей 254, 255, 256 КпАП України судом не встановлено .

Статтею 130 КпАП України передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння складено протокол про адміністративне правопорушення, з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Перевіряючи інші доводи апелянта апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Тобто, якщо у поліцейського виникла обґрунтована підозра про перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані сп`яніння, він має право направити цю особу для проведення відповідного огляду.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п. 2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

До матеріалів справи долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, підвищена активність. Зазначено, що особу встановлено на підставі посвідчення водія.

Відповідно до направлення на огляд водія, ОСОБА_1 направлявся до медичного закладу для проведення відповідного огляду на стан сп`яніння, однак від проведення огляду останній відмовився.

Направлення на огляд водія транспортного засобу є документом, який надає право лікарю медичного закладу провести огляд на стан сп`яніння водія транспортного засобу відповідно до вимог статті 266 КпАП України.

Обов`язок доставити водія транспортного засобу до медичного закладу покладається на поліцейського, у зв`язку з чим відсутня необхідність у врученні направлення на медичний огляд правопорушнику.

А тому доводи апеляційної скарги про те, що зазначене направлення не містить підпису водія про вручення не заслуговують на увагу.

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке міститься в матеріалах справи складено відповідно до форми визначеної Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Неточності і зазначенні найменування установи до якої направляється на огляд водій не впливає на доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за викладених у протоколі обставин, оскільки протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього складено за порушення вимог п. 2.5 ПДР України, тобто, відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, відомості про те, що зазначені неточності завадили ОСОБА_1 пройти огляд в установленому законом порядку по справі відсутні, а тому доводи апеляційної скарги у цій частині не заслуговують на увагу.

До матеріалів справи долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а. с. 4, 5), з яких вбачається, що вони 10.07.2021 року були запрошені працівниками і в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння. Пояснення свідками підписано власноручно.

Згідно частиною 1 статті 272 КпАП України як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі, тобто виклик в судове засідання свідків є правом суду, а не обов`язком, у зв`язку з чим доводи апелянта про те, що місцевим судом не допитано свідків, є необґрунтованими.

Більше того, як свідчать матеріали справи, особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Стасишин А.Л. не заявляли відповідне клопотання, хоча мали таку можливість.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні апеляційної скарги, апеляційний суд також виходить з того, що згідно з статтею 266 КпАП України в редакції зі змінами, внесеними згідно із Законом № 1231-IX від 16.02.2021 передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Апеляційним судом переглянуто відеозаписи з камер патрульний поліцейських, на яких зафіксовано як пропозицію працівників поліції ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, так і оголошену ними підставу для такого огляду розширені зіниці очей, почервоніння обличчя, дивну поведінку тощо, а також неодноразову відмову ОСОБА_1 від такого огляду без пояснення причин такої відмови.

Вимога відсторонення водія від керування транспортним засобом, передбачена частиною першою статті 266 КпАП України не впливає на порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння, передбачений частинами другою-четвертою вказаної статті, та не тягне наслідків, передбачених частиною п`ятої цієї статті.

Не відсторонення водія від керування транспортним засобом жодним чином не спростовує винність останнього у вчиненні правопорушення.

Отже перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

По даній справі дослідженням наявних у ній доказів судом першої інстанції достовірно встановлено, що у діях ОСОБА_1 , наявний склад оскаржуваного ним адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України, а переконливих доводів, які б ставили під сумнів висновки суду, викладені в постанові і були б підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 10 грудня 2021 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України, Суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 10 грудня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 10 грудня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник