Справа № 308/1196/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Крегул М.М., за участю прокурора Тхір В., Керецман І.В. , особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, місце проживання АДРЕСА_1 , інспектора прикордонної служби 2 категорії водія 2 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби «Саловка» (тип В) відділу прикордонної служби «Соломоново» (тип Б) 94 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, молодшого сержанта - за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Молодший сержант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем Державної прикордонної служби України, на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії - водій 2 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби «Саловка» (тип В) відділу прикордонної служби «Соломоново» (тип Б) 94 прикордонного загону перебуваючи у прикордонному наряді «Помічник старшого зміни прикордонних нарядів» на напрямку 348 прикордонного знаку віпс «Саловка» впс «Соломоново», що знаходиться поблизу с. Тисаашвань, Ужгородського р-у, Закарпатської обл., не виконав належним чином свої службові обов`язки, хоча був зобов`язаний до 15:20 03.01.2022 здійснити своєчасне внесення записів до журналу видачі-прийому зброї у місці тривалого перебування після фактичного прийняття такої зброї, а саме: двох АК-74 та двох магазинів з набоями у кількості 60, від військовослужбовців прикордонного наряду «Прикордонний патруль» у складі солдата ОСОБА_2 та солдата ОСОБА_3 , які завершили несення служби наряду.

Вище вказаними діями молодший сержант ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 11, 16, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 7, п. 11 глави 2 розділу II, п. З глави 5 розділу II Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 № 1261, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, що проявилося у недбалому ставленні до військової служби.

У судовому засіданні прокурор Тхір В., Керецман І. просили притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією цієї статті. Зокрема зауважив, що дане правопорушення ОСОБА_1 вчинив в умовах особливого періоду, що є неприпустимим у такий час.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що перебував в іншому наряді в той самий час , а також через погані погодні умови не встиг вчасно внести відповідні записи до журналу. видачі-прийому зброї у місці тривалого перебування , після фактичного прийняття ним такої зброї а саме двох АК-74 та двох магазинів з набоями у кількості 60шт.

Заслухавши думку прокурора Тхір В. , Керецман І., пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У судовому засіданні встановлено та не оспорюється учасниками справи, що ОСОБА_1 з липня 2020 року проходить військову службу в Державній прикордонній службі України, а з червня 2021 року перебуває на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії - водій 2 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби «Саловка» (тип В) відділу прикордонної служби «Соломоново» (тип Б) 94 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

У період з 09.00 год. 03.01.2022 року до 11.00 год. 04.01.2022 року молодший сержант ОСОБА_1 перебував у прикордонному наряді «Помічник старшого зміни прикордонних нарядів» з позиції МТНС на напрямку 348 прикордонного знаку віпс «Саловка» впс «Соломоново».

У ході перевірки офіцерами відділу внутрішньої та власної безпеки «Захід» Держприкордонслужби України організації несення служби в місці тривалого несення служби на напрямку 348 прикордонного знаку віпс «Саловка» впс «Соломоново» встановлено, що о 15.00 год. 03.01.2022 року до місця відпочинку МТНС, де безпосередньо виконував свої обов`язки молодший сержант ОСОБА_1 , прибув прикордонний наряд «Прикордонний патруль» у складі солдата Захарова та солдата Ільчука. Молодший сержант ОСОБА_1 здійснив розрядження зброї, а саме: двох АК-74 та двох магазинів з набоями у кількості 60 вказаного прикордонного наряду, але не здійснив відповідний запис у журналі видачі зброї. Лише о 16 год. 05 хв. 03.01.2022 року ОСОБА_1 зайшов до місця відпочинку прикордонних нарядів (кунг) з метою внесення записів до вказаного журналу, в той час до місця тривалого несення служби прибули військовослужбовці ВВБ по 94 прикордонному загону й зафіксували його дії.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу» основними функціями Державної прикордонної служби України є охорона державного кордону України з метою недопущення незаконного проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму.

Згідно з ст. 23 Закону України «Про Державну прикордонну службу» військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України під час виконання покладених на них обов`язків керуються тільки законами, діють на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

У ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV, зафіксовано, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Ст. 16 вказаного Статуту передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно з ст. 17 Статуту на військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Основні завдання, права, обов`язки та порядок організації служби прикордонних нарядів з охорони державного кордону і під час виконання завдань, спрямованих на реалізацію функцій Державної прикордонної служби України визначає Інструкція про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 № 1261 (далі - Інструкція).

Так, згідно з п. 7 глави 2 розділу II Інструкції під час несення служби прикордонні наряди зобов`язані, зокрема: нести службу відповідно до вимог отриманого наказу на охорону державного кордону; здійснювати контроль за дотриманням режиму державного кордону, прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон та в контрольних пунктах в`їзду- виїзду.

У відповідності до п. 11 глави 2 розділу II Інструкції прикордонним нарядам забороняється, зокрема: учиняти інші дії, заборонені законодавством України та наказом на охорону державного кордону, відволікатися від несення служби.

Відповідно до п. 3 глави 5 розділу II Інструкції помічник старшого зміни прикордонних нарядів - прикордонний наряд у складі одного прикордонника, який призначений для виконання окремих завдань з керівництва службою прикордонних нарядів. Помічник старшого зміни прикордонних нарядів відповідає за безпосередню підготовку та несення служби прикордонними нарядами, використання наявних сил і засобів зміни за призначенням в інтересах охорони державного кордону, процесуальне оформлення правопорушень, які мали місце під час несення служби прикордонних нарядів.

Помічник старшого зміни прикордонних нарядів зобов`язаний, зокрема: здійснювати керівництво безпосередньою підготовкою (зміни) прикордонних нарядів до служби; здійснювати контроль за службою прикордонних нарядів, стежити за дотриманням складом зміни прикордонних нарядів дисципліни; контролювати дотримання особовим складом зміни прикордонних нарядів заходів безпеки під час несення служби.

Також помічник старшого зміни прикордонних нарядів виконує інші завдання та обов`язки, визначені нормативно-правовими актами та актами організаційно-розпорядчого характеру Міністерства внутрішніх справ України та Державної прикордонної служби України.

Натомість, невиконання молодшим сержантом ОСОБА_1 своїх функціональних обов`язків, визначених для прикордонного наряду «Помічник старшого зміни прикордонних нарядів», що проявилося у несвоєчасному внесенні до журналу видачі зброї записів про роззброєння військовослужбовців, які прибули з іншого прикордонного наряду та попередньо здали зброю молодшому сержанту ОСОБА_1 , настали негативні наслідки, так як факт прийому вказаної зброї не був належним чином оформлений й така зброя могла бути використана, а також вона зберігалася з порушеннями визначеного порядку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, повністю підтверджується зібраними матеріалами справи, а саме: даними протоколу № 242 про вчинення адміністративного правопорушення від 25.01.2022 року, доповідною запискою заступника начальника відділу організаційно-мобілізаційної роботи та повсякденної діяльності начальника відділення мобілізаційної роботи підполковника Андрєєва Є. від. 17.01.2022 року, даними з книги видачі зброї та боєприпасів, іншими матеріалами справи.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді.

Також факт невчасного внесення записів до книги видачі зброї та боєприпасів не заперечується і самим ОСОБА_1 ..

Окрім цього, на момент вчинення правопорушення в Закарпатській області діяли умови особливого періоду.

Зокрема згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Обставинами (умовами), що визначають момент настання особливого періоду є: або оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової), або доведення такого рішення до виконавців стосовно прихованої мобілізації, або момент введення воєнного стану в Україні чи окремих її місцевостях.

Згідно рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України», уведеного в дію Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у Донецькій та Луганській областях проводиться антитерористична операція.

В силу положень Закону України «Про боротьбу з тероризмом» Збройні Сили України та інші військові формування приймають участь в антитерористичній операції визначеним складом сил і засобів.

У відповідності до абз. 8 ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Президент України приймає рішення про демобілізацію із внесенням відповідного Указу на затвердження Верховною Радою України.

Демобілізація - це комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.

Таким чином особливий період як часовий проміжок, що охоплює мобілізацію, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, на даний час не завершився.

Диспозиція ч. 2 ст. 172-15 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у недбалому ставленні до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.

Отже дії ОСОБА_1 , а саме недбале ставлення до військової служби, вчинені в умовах особливого періоду і складають об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Пояснення ОСОБА_1 надані у судовому засіданні жодним чином не спростовують обставин викладених протоколі про адміністративне правопорушення, а тому не можуть слугувати підставою для його звільнення від адміністративної відповідальності або ж визнання його невинуватим.

Обираючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, враховую характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, та з урахуванням альтернативної санкції ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, вважаю необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень ст.40-1, ч.5 ст.283 КУпАП та п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 496,20 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 34, 35, 40-1, 280, 283-284, 289 КУпАП, суддя.,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465,00 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість грн. двадцять коп.) грн.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул