Справа № 278/1096/22
Провадження № 3/161/2442/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 04 липня 2022 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в особі судді Гриня Олександра Миколайовича, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

- за ст. 124, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

07 червня 2022 року з Житомирського районного суду Житомирської області до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124, ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 134899 від 13 травня 2022 року вбачається, що водій ОСОБА_1 13 травня 2022 року о 21 год. 10 хв. на автодорозі Т-0614 зі сполученням Глибочиця-Сташинівка, 5 км, в с. Левків Житомирського району Житомирської області вживав алкоголь (горілку) після дорожньо-транспортної пригоди з його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

Такі дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано, як порушення п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №180640 від 13 травня 2022 року вбачається, що 13 травня 2022 року о 21 год. 10 хв. на автодорозі Т-0614 Глибочиця-Сташинівка, 5 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF XF 95.430, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом, номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на протиавтомобільні їжаки, які знаходились на узбіччі дороги під час дій військового стану. Такі дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано як порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях заперечував, суду пояснив, що він дійсно 13 травня 2022 року о 21 год. 10 хв. керував транспортним засобом DAF XF 95.430, номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі Т-0614 зі сполученням Глибочиця-Сташинівка. Вирішивши зробити зупинку, він з`їхав на узбіччя дороги, але не помітив металеві «їжаки», які лежали на цьому узбіччі. Жодних дорожніх знаків, які б могли проінформувати учасників дорожнього руху про небезпеку наїзду на перешкоду, не було. Внаслідок наїзду на вказані металеві перешкоди він пробив три колеса свого транспортного засобу. Після цього він викликав поліцію з метою фіксації випадку для можливості в подальшому звернутись до страхової компанії за відшкодуванням матеріальних збитків. Вважаючи, що він не скоював дорожньо-транспортної пригоди, бо його провини в наїзді на протиавтомобільні перешкоди немає, очікуючи на приїзд правоохоронців, він вживав алкогольний напій. При цьому ОСОБА_1 наголошував, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а вживав алкоголь лише після випадку, що трапився з ним на дорозі. Крім того, ОСОБА_1 висловив свої зауваження щодо правомірності дій працівників поліції, які склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 вказує, що він відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці пригоди та бажав пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, однак працівники поліції проігнорували його слова, не забезпечивши можливості пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікаря.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване та законне рішення.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 Правил дорожнього руху).

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки (п. 1.10 Правил дорожнього руху).

Здійснивши наїзд на перешкоду вигляді протиавтомобільних металевих «їжаків», внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, ОСОБА_1 формально допустив настання ДТП. Факт наїзду на нерухому перешкоду, що призвело до пошкодження транспортного засобу ОСОБА_1 не заперечує. Крім того, ОСОБА_1 підтверджує, що він сам викликав поліцію на місце події саме з метою фіксації дорожньо-транспортної пригоди.

Наведене свідчить про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Разом з тим, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з огляду на відсутність в його діях вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Склад адміністративного правопорушення це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об`єкту, об`єктивній і суб`єктивній сторонам та суб`єкту правопорушення.

Суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення становить пов`язаний з його вчиненням психічний, стан особи. До ознак, властивих суб`єктивній стороні, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.

Вина основна й обов`язкова ознака суб`єктивної сторони будь-якого адміністративного проступку. Це психічне ставлення особи до вчиненого нею суспільно шкідливого діяння та його наслідків, яке виявляється у формі умислу або необережності.

Суд ураховує, що ОСОБА_1 , здійснюючи рух транспортним засобом у темну пору доби, зупиняючись на узбіччі дороги, об`єктивно не міг передбачити, що на цьому узбіччі може знаходитись нерухома перешкода, яку візуально не видно. Також суд враховує аргументи ОСОБА_1 про відсутність дорожніх знаків, які б могли проінформувати учасників дорожнього руху про небезпеку наїзду на перешкоду. Наведене зумовлює відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На підтвердження такого висновку суду свідчить й пояснення ОСОБА_1 , що характеризують його психічне ставлення до вчиненого діяння та його наслідків.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, проаналізувавши та оцінивши відповідно до вимог статті 252 КУпАП наведені вище обставини справи та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому, суд наголошує, що подія, дорожньо-транспортної пригоди в розумінні п. 1.10 Правил дорожнього руху за участю водія ОСОБА_1 , хоч і без наявності у його діях вини, відбулась.

Частиною четвертою статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Таким чином, об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у вживанні особою, яка керувала транспортним засобом, алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди за її участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння при цьому ч. 4 ст. 130 КУпАП не ставить в залежність наявність факту дорожньо транспортної пригоди в залежність із наявністю вини особи у такій пригоді, а лише містить у собі заборону на вживання алкоголю особою учасником такої пригоди до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

У п. 2.10 є Правил дорожнього руху зазначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

З рапорту інспектора взводу №2 роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП старшого лейтенанта поліції Лісогурського Я. Ю. від 13 травня 2022 року вбачається таке. Прибувши на місце виклику, працівники поліції з`ясували, що водій автомобіля DAF XF 95.430, номерний знак НОМЕР_1 , скоїв дорожньо-транспортну пригоду, наїхавши на протиавтомобільні їжаки, які були розміщені на узбіччі дороги біля блокпосту. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. На запитання про те, коли востаннє він вживав алкоголь, ОСОБА_1 відповів, що вживав алкоголь після скоєння ДТП. Після цього водієві було запроновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest або в найближчому медичному закладі, однак ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, судом досліджено наявний в матеріалах відеозапис з місця події, який повній мірі підтверджує зміст протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту поліцейського. Зокрема, достовірно встановлено, що ОСОБА_1 , надаючи пояснення працівнику поліції, визнав, що вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди. На неодноразові пропозиції інспектора патрульної поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи в найближчому закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 відмовився.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Надавши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст.252 КУпАП, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Суд відхиляє доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки незнання або нерозуміння наслідків своїх дій, а саме: вживання алкогольного напою після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, не може бути підставою для звільнення такої особи від відповідальності, передбаченої законом.

Уникнення особи відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, з формальних, надуманих підстав є невиправданим лібералізмом щодо таких осіб, оскільки це може закріпити в них відчуття безкарності за свої вчинки і сприятиме зростанню кількості правопорушень, що вчиняються в стані сп`яніння.

Приймаючи рішення в цій справі, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» та у рішенні «Авшар проти Туреччини». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

За таких обставин, суд вважає доведеним порушення ОСОБА_1 пункту 2.10 є) Правил дорожнього руху України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, наслідки вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності. Обставин, як пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 та обставин, які обтяжують його відповідальність, суд не вбачає.

Таким чином, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки .

Згідно з ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 283,284,287 КУпАП,-.

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

(Реквізити сплати: рахунок отримувача: UA0003001; назва отримувача коштів: ГУК у Волинській області/Волинська область/21081300; код отримувача (код ЄДРПОУ) 38009371; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банка отримувача (МФО) 899998).

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

(Реквізити сплати: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області О. М. Гринь