Справа №579/415/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Моргун О. В.
Номер провадження 33/816/216/22 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 24.05.2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючий

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496 грн 20 коп, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Кролевецького районного суду Сумської області від 24.05.2022 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 24 квітня 2022 року о 16:35 в м.Кролевець по вул. Лесі Українки, 9 керував транспортним засобом ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в лікарняному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 24.05.2022 року, а провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст. 251, 252, 268, 280 та 283 КУпАП не дослідив всі обставини справи у їх сукупності, у тому числі, не врахував, докази, які спростовують наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначав, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає в повному обсязі. Під час розгляду справи в суді він не заперечував, що 24.04.2022 року керував автомобілем на момент його зупинки працівниками поліції. Однак, він заперечив факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим погодився пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, так як у нього не було довіри до приладів, за допомогою яких поліцейські проводять огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. Однак, поліцейські, почувши, що він не відмовляється від проходження вказаного огляду, стали його провокувати у вигляді спонукання до вчинення адміністративного правопорушення, а саме відмови від проходження вказаного огляду. Через свою юридичну неграмотність та брак часу, оскільки він віз воду хворій матері, погодився на спонукання до вчинення відмови. Свідки даної події, які зазначені в протоколі, при цьому були присутні вже після тих подій, як поліцейські схиляли його до вчинення адміністративного правопорушення.

Вважав письмові пояснення вказаних свідків недопустимими доказами, оскільки останні заповнені на заздалегідь підготовлених бланках поліцейським.

Вказував, що протокол не відповідає вимогам ст..256 КУпАП, оскільки у ньому невірно вказано час вчинення адміністративного правопорушення, а саме: замість правильного 15 год. 43 хв. як зазначено на відеозапису, вказано невірний час 16 год. 35 хв., що не відповідає дійсності та не правильно зазначено в протоколі суть вчиненого ним адміністративного правопорушення, відповідальність за порушення якого передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначав, що працівники поліції заздалегідь очікували та у подальшому зупинили транспортний засіб під його керуванням, але причину зупинки не пояснили, стверджуючи, що надійшло анонімне повідомлення, в матеріалах справи відсутні жодні докази наявності причин для зупинки транспортного засобу, яким він керував та вважав зупинку його транспортного засобу працівниками поліції незаконною.

Про призначення даної справи до апеляційного розгляду на 10 год. 30 хв. 30 червня 2022 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Рекуха В.Г. були повідомлені завчасно належним чином та від них у телефонному режимі надійшло клопотання про здійснення розгляду даної справи за їх відсутності.

З огляду на положення ст. 268 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Враховуючи вищезазначені обставини, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляду даної справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Рекухи В.Г., які повідомлені належним чином про час, день та місце розгляду справи, що не суперечить вищезазначеним вимогам Закону та узгоджується з вимогами частини 6 ст.294 КУпАП.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 № 174919 від 24.04.2022, складеному уповноваженою на те особою у відповідності до вимог закону, з якого вбачається те, що ОСОБА_1 24 квітня 2022 року о 16:35 в м.Кролевець по вул. Лесі Українки, 9 керував транспортним засобом ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в лікарняному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.. (а.с.2);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що вони були присутні під час складання адміністративного протоколу за ст..130 КУпАП відносно гр. ОСОБА_1 , в їх присутності останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою технічних засобів, а також відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. Своїми підписами свідки підтвердили, що вони попереджені про відповідальність за надання неправдивих та недостовірних свідчень, підстав їм не довіряти апеляційний суд не вбачає (а.с. 3-4) ;

- відео-файлами, які містяться на ДВД диску, з яких вбачається, що працівником поліції гр. ОСОБА_1 було повідомлено про причину зупинки, підозру на перебування його в стані алкогольного сп`яніння, він заперечив факт вживання алкогольних напоїв, було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», на що він відмовився або в медичному закладі, ОСОБА_1 спочатку погоджується, але не їде з працівниками поліції в медичний заклад, а комусь телефонує, на запитання поліцейського: «Що ми чекаємо», каже «зачекаємо пару хвилин, зараз приїде мій адвокат» при цьому каже «це останній раз, вибач», потім приїжджає якась жінка, після чого ОСОБА_1 відмовляється від проходження будь-якого огляду в присутності 2 свідків, після чого на нього був складений адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому він ставить свої підписи та пише пояснення (а.с. 6).

Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5. ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Щодо доводів апелянта про те, що він заперечив факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим погодився пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, так як у нього не було довіри до приладів, за допомогою яких поліцейські проводять огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, однак, поліцейські спонукали його до відмови від проходження вказаного огляду, а через свою юридичну неграмотність та брак часу, оскільки він віз воду хворій матері, погодився на спонукання до вчинення відмови, свідки даної події, які зазначені в протоколі, при цьому були присутні вже після тих подій, як поліцейські схиляли його до вчинення адміністративного правопорушення, то апеляційний суд визнає їх надуманими, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, то вони були предметом детального дослідження в суді першої інстанції, де в своєму рішенні суд навів відповідні мотиви, з якими апеляційний суд погоджується та вважає їх правильними, крім цього вони спростовуються дослідженими відеозаписами.

Твердження апелянта про те, що письмові пояснення свідків є недопустимими доказами, оскільки останні заповнені на заздалегідь підготовлених бланках поліцейським, то апеляційний суд визнає їх безпідставними, оскільки «Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затверджена Наказом МВС № 1395 від 07 листопада 2015 року не передбачає вимог до оформлення письмових пояснень свідків.

Щодо доводів апелянта про те, що протокол не відповідає вимогам ст..256 КУпАП, оскільки у ньому невірно вказано час вчинення адміністративного правопорушення, а саме: замість правильного 15 год. 43 хв. як зазначено на відеозапису, вказано невірний час 16 год. 35 хв., що не відповідає дійсності та не правильно зазначено в протоколі суть вчиненого ним адміністративного правопорушення, відповідальність за порушення якого передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, то апеляційний суд визнає їх безпідставними, оскільки в період встановлення фактичних обставин справи вплинув на зазначений в протоколі час вчинення адміністративного правопорушення.

Твердження апелянта про те, що працівники поліції заздалегідь очікували та у подальшому зупинили транспортний засіб під його керуванням, але причину зупинки не пояснили, стверджуючи, що надійшло анонімне повідомлення, в матеріалах справи відсутні жодні докази наявності причин для зупинки транспортного засобу, яким він керував та вважав зупинку його транспортного засобу працівниками поліції незаконною, апеляційний суд вважає надуманими, оскільки, як вбачається з відеозапису, працівники поліції неодноразово пояснювали ОСОБА_1 причину зупинки його транспортного засобу.

Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5. ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Кролевецького районного Сумської області від 24 травня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.