Справа № 444/307/22 Головуючий у 1 інстанції: Мікула В.Є.
Провадження № 33/811/444/22 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 03 березня 2022 року,

встановив :

Постановою судді Жовківського районного суду Львівської області від 03 березня 2022 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонер, проживає АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 (сімнадцять тисяч) 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 496,20 грн.судового збору в дохід держави.

Вилучені речі: одна купюра номіналом 200 (двісті) гривень СН 1984315; одна купюра номіналом 100 (сто) гривень YM 9239509; паливний резервуар з дизельним паливом в кількості 300 літрів, витратамір- конфісковано в дохід держави.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 07.02.2022 року о 11.07 год. в м. Рава-Руська по вул. Є.Коновальця, 29 здійснював реалізацію дизельного палива без відповідних на це дозвільних документів, а саме ліцензію на роздрібну торгівлю, чим порушив порядок провадження господарської діяльності.

На постанову судді Гнідець Михайло Васильович подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Жовківського районного суду Львівської області від 03.03.2022 року, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Жовківського районного суду Львівської області від 03.03.2022 року ОСОБА_1 мотивує тим, що розгляд справи відбувся у його відсутності, так як він не був повідомлений про дату та час розгляду такої, а копію згаданої постанови йому не було скеровано.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що суддя, при прийнятті рішення не в повному обсязі дотримався вимог статей 245, 280 КУпАП. Зазначає, що будь-яких доказів, які б підтверджували, що він є суб`єктом господарювання, матеріали справи не містять, крім цього, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодних доказів того, що особа має статус фізичної особи-підприємця, а саме в справі відсутні відомості, отриманні з управління Державної фіскальної служби в Львівській області про факт наявності чи відсутності у нього державної реєстрації як суб`єкта господарювання. Звертає увагу, що він є пенсіонером та не працює, що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №790160. Стверджує що в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, відсутні відомості про здійснення ним господарської діяльності на постійній основі, систематично, а саме три і більше разів з продажу дизельного палива. Окрім того, зазначає, що в даній постанові не вірно зазначено рік народження 1995 рік народження, коли вірно 1955 рік народження. Також в мотивувальній частині постанови вирішено, що до правопорушника, слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою він притягається до відповідальності, у виді штрафу з конфіскацією сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення правопорушення. Однак в резолютивній частині, вирішено конфіскувати в дохід держави вилучені речі, а саме одну купюру номіналом 200 грн.,одну купюру номіналом 100 грн. та паливний резервуар з дизельним паливом в кількості 300 літрів, витратомір. Тобто, судом в резолютивній частині постанови вирішено питання про конфіскацію майна, про яку в мотивувальній частині постанови питання не вирішувалося.

У судове засідання, ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином. Клопотань про відкладення справи від нього не надходило, що дає можливість розглянути справу у його відсутність, як це передбачено ч.1 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Жовківського районного суду Львівської області від 03 березня 2022 року, то воно підлягає поновленню, виходячи з наступного.

Так, згідно з постановою судді, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута без його участі. Як вбачається з матеріалів справи, копію постанови ОСОБА_1 не було скеровано.

З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянту слід поновити, так як він пропущений з поважних причин.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Проте, всупереч вимогам вказаних правових норм, судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовані обставини справи, в зв`язку з чим постанова не може бути визнана обґрунтованою і підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Так, приймаючи рішення про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП суд поклав в основу свого рішення зібрані у справі письмові докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 07.02.2022 серії ВАБ № 790160, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від пояснень згідно ст. 63 Конституії України відмовився, а також іншими матеріалами справи.

З такими висновками суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, оскільки зазначені вище письмові докази, у своїй сукупності не доводять наявність у діянні ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП з огляду на наступне.

Положеннями Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" встановлено, що торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності" під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Відповідно до вимог ч. ч.1, 2 ст.3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Відповідно до ст.42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Отже, однією з основних ознак підприємництва є систематична (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) господарська діяльність з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Ці обставини долученими до матеріалів справи доказами не підтверджуються.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 790160 ОСОБА_1 07 лютого 2022 року близько 11.07 год. в м. Рава-Руська по вул. Є.Коновальця, 29 здійснював реалізацію дизельного палива без відповідних на це дозвільних документів, а саме ліцензію на роздрібну торгівлю, чим порушив порядок провадження господарської діяльності.

Проте, у матеріалах справи, зокрема в протоколі, відсутня вказівка на здійснення ОСОБА_1 саме господарської діяльності, тобто систематичний характер продажу дизельного палива, а також відсутні докази того, що ОСОБА_1 , займався чи займається такою господарською діяльністю. Сам факт одноразової реалізації дизельного палива, про який зазначено в протоколі, не може свідчити про те, що ОСОБА_1 займається цим видом господарської діяльності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП є передчасним та ґрунтується на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися в такому разі на її користь відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП не доведена допустимими та належними доказами, та з наявних в матеріалах справи доказів не можливо беззаперечно стверджувати про наявність в його діях складу вказаного правопорушення.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, апеляційний суд

постановив :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Жовківського районного суду Львівської області від 03 березня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити, а постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 03.03.2022в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП стосовно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА