Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7507/21 Головуючий у 1-й інст. Аксьонов В. Є.
Категорія ч.1 ст. 130 КупАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі за участю секретаря судових засідань Велидчук І.М., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 його захисника Гонгала Р.Б. справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Гонгала Р.Б. на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 21 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 21 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 19 серпня 2021 р. о 06 год. 43 хв., в м. Житомирі, по вул. Київське шосе, поблизу будинку №106 керував автомобілем DACIA DUSTER, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_1 у встановленому законом порядку для встановлення стану сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , за допомогою приладу Drager 6820 (результат тесту №1058 - 1.29%), в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На прийняте судом рішення захисник Гонгало Р.Б. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить Корольовського районного суду м. Житомира від 21.01.2022 скасувати, а провадження по справі закрити на підставі ст.247 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова ухвалена з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню із закриттям справи за недоведеністю вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення.

Вказує, що судом не надано жодної оцінки доводам сторони захисту з приводу того, що в протоколі про адміністративне правопорушення в порушення вимог п.9, п.15 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції відомості про модель, серію та номер технічного засобу, яким проводилось відео фіксування, відсутні, а тому зазначений відеозапис має бути визнаний неналежним та недопустимим доказом.

Посилається на те, що працівниками поліції в порушення п.11 Розділу II вказаної Інструкції не роз`яснено ОСОБА_1 статті 55, 56, 59 Конституції України, що є грубим порушенням права на захист як в розумінні національного законодавства, так і відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що неодноразово відображалось в рішеннях ЄСПЛ. Разом з тим працівниками поліції лише зазначались місця у документах, де мав розписатись ОСОБА_1 , однак не пояснювали, що він може висловити свої зауваження, доводи та пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння у закладах охорони здоров`я.

Зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення наявні дописки та виправлення, а саме неможливо зрозуміти дату народження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Також у вказаному протоколі наявне виправлення результатів тесту. Вказані дописки та виправлення є прямим порушенням вимог п.7 Розділу II Інструкції.

Крім того працівником поліції не зазначено, за якими саме ознаками він визначив, що ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та ознайомлення з ним відсутні особи, запрошені у якості свідків. Даний факт свідчить про те, що свідками був підписаний пустий бланк протоколу, а працівник поліції його заповнював без їх участі, що також свідчить про порушення норм діючого законодавства, що призводить до визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом.

Вказані доводи сторони захисту були проігноровані судом першої інстанції, оскільки в постанові відсутні доводи чому саме судом вони не взяті до уваги, що позбавило ОСОБА_1 права на справедливий суд.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник Гонгало Р.Б. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити з викладених в ній підстав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи та врахувавши додані в ході апеляційного розгляду документи, вважаю, що апеляційна скарга захисника Гонгала Р.Б. не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати усі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи та не надав належної оцінки наявним у справі доказам, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції, дослідивши зібрані у справі докази, дійшов до обґрунтованого висновку, що вони у їх сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом підтверджують вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у скоєнні вказаного правопорушення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Пунктом 2.9а ПДР передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Обґрунтованість висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 134941 від 19.08.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 19 серпня 2021 р. о 06 год. 43 хв., в м. Житомирі, по вул. Київське шосе, поблизу будинку №106, керував автомобілем DACIA DUSTER, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_1 у встановленому законом порядку для встановлення стану сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , за допомогою приладу Drager 6820 (результат тесту №1058 - 1.29%), в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зазначений протокол складено відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N1452/735 (далі Інструкція), посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол поліцейським взводу №1 роти №3 батальйону УППВ в Житомирській області рядовим поліції Сторожуком В.О. Вказаний протокол підписано ОСОБА_1 , якого було ознайомлено з правами, передбаченими ст.62 Конституції України, ст.268 КУпАП. Будь-яких зауважень з приводу обставин, викладених у протоколі, останній не зазначав.

Посилання апелянта на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення наявні дописки та виправлення, а саме неможливо зрозуміти дату народження правопорушника та наявне виправлення результатів тесту апеляційний суд визнає безпідставними та такими, що не спростовують висновки суду щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд пересвідчився в даті народження ОСОБА_1 це 15.11.1976, як і зазначено в протоколі. Зазначені виправлення не впливають на рішення в справі.

Крім того з роздруківки приладу Drager 6820 чітко зазначений результат тесту №1058 - 1.29 проміле.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що зі скаргами на дії працівників поліції ОСОБА_1 не звертався, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.

Також апеляційний суд визнає безпідставними доводи апелянта про те, що працівниками поліції не роз`яснили ОСОБА_1 статті 55, 56, 59 Конституції України, що на думку захисту є грубим порушенням права на захист.

Як вбачається з наявного в матеріалах відеозапису з бодікамери поліцейського, останнім роз`яснялось ОСОБА_1 права та обов`язки передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП в тому числі й на право юридичної допомоги на що ОСОБА_1 відповів, що права та обов`язки йому зрозумілі.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується результатами проходження тестування на місці за допомогою приладу «Драгер 6820» від 19.08.2021 року, результат якого показав позитивну пробу- 1.29 проміле, що засвідчено особистим підписом ОСОБА_1 . Будь яких заперечень чи незгоди щодо результату освідування не зазначав.

Відповідно до п.7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з відеозапису працівниками поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в найближчому закладі охорони здоров`я, на що останній погодився пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу. Тому посилання апелянта на те, що працівники поліції не пояснювали ОСОБА_1 , що він може висловити свої зауваження, доводи та пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння у закладах охорони здоров`я, апеляційний суд визнає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

ОСОБА_1 не заперечував, що на передодні вживав алкоголь, визнав результат огляду, не оскаржував його, а тому підстав для огляду в медзакладі не було.

Висновок суду підтверджується також актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальний технічних засобів за допомогою приладу «Драгер 6820», результат якого показав позитивну пробу- 1.29 проміле. Вказаний акт складено т.в.о. заступника командира роти №3 батальйону УПП в Житомирській області ДПП старшим лейтенантом поліції Зубчуком А.М. за участю свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які засвідчили своїми підписами вказаний результат. В графі «з результатами згоден» ОСОБА_1 будь - яких заперечень чи пояснень не надав та проставив свій підпис.

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які були запрошені працівниками поліції для засвідчення проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, після продування останнім приладу «Драгер», результат показав 1,29 проміле.

Доводи захисника Гонгала Р.Б. про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та ознайомлення з ним були відсутні особи, запрошені у якості свідків, та ними був підписаний пустий бланк протоколу, а працівник поліції його заповнював без їх участі, є лише припущенням , не підтвердженим жодним доказом.

Так відповідно до ч. 2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_1 пройшов огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер 6820», що зафіксовано технічним засобом відеозапису.

Таким чином, з огляду на те, що подія була зафіксована поліцейськими за допомогою технічного засобу відеозапису, і відеозапис з вказаної камери було долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що проведення огляду та складання протоколу про адміністративне правопорушення відбулося з дотриманням вимог закону, тому вказані докази є належними та допустимими.

Крім того стороною захисту не заперечувалося присутність свідків при самому огляді.

Вина ОСОБА_1 також підтверджується рапортом поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону УППВ в Житомирській області рядового поліції Сторожука В.О.

Разом з тим вина ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, наявного в матеріалах справи. З вказаного відео вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 за порушення останнім п.8.7.3.е ПДР та в подальшому винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу. Під час оформлення адміністративних матеріалів у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння очей, в зв`язку з чим працівниками поліції було запропоновано пройти освідування на встановлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медзакладі, на що ОСОБА_1 погодився пройти такий огляд на місці зупинки за допомогою приладу Драгер. На запитання працівника поліції чи вживав ОСОБА_1 спиртні напої, останній відповів, що вживав тільки вчора.

Посилання апелянта на те, що зазначений відеозапис має бути визнаний неналежним та недопустимим доказом, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про модель, серію та номер технічного засобу, яким проводилось відео фіксування, апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки вказаний відеозапис отриманий у законний спосіб, відповідно до Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото, кінозйомки, відеозапису, засобів фото, і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року та був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення.

Не знайшли свого підтвердження також і доводи апелянта про те, що працівником поліції не зазначено, за якими саме ознаками він визначив, що ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Вказані доводи спростовуються матеріалами справи, а саме актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальний технічних засобів за допомогою приладу «Драгер 6820» та наявним в матеріалах справи відеозаписом, де працівниками поліції, пропонуючи ОСОБА_1 пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, зазначають, що в останнього наявні такі ознаки алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння очей. На думку апеляційного суду не зазначення вказаних ознак в протоколі про адміністративне правопорушення не впливає на висновки суду.

Наведені докази, в тому числі і відеозапис, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 , а тому апеляційні доводи про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.

На підставі наведеного апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення визначено судом першої інстанції з урахуванням передбаченої санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

Керуючись ст.ст. 285, 294 КУпАП апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Гонгала Р.Б. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 21.01.2022 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя : С.В. Бережна