Справа № 545/2161/22
Провадження № 3/545/751/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" липня 2022 р. суддя Полтавського районного суду Полтавської області Богомолова Л.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з ВП №3 Харківського РУП №1 Головного Управління національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Московським РВ УМВС України 2005 року, іншими даними суд не володіє,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

21.06.2022 року на адресу Полтавського районного суду Полтавської області надійшов адміністративний матеріал, згідно якого 13.05.2022 року о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_1 за місцем проживання в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно свого дідуся ОСОБА_2 , висловлювався в його бік грубою нецензурною лайкою, кидався в бійку, чим вчини в адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.1 КУпАП.

На розгляд матеріалу по суті ОСОБА_1 до суду не з?явився з невідомих причин, хоча вчасно був повідомлений належним чином шляхом подання оголошення про виклик через сайт «Судова влада України».

У статті 129 Конституції України закріплено конституційний припис, згідно якого розгляд справ в судах відбувається відкрито, що, в свою чергу, гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись як про результати судового розгляду, так і отримати копію судового рішення з метою оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до принципу диспозитивності, на якому неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, особи, які беруть участь у справі, мають можливість вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд, у тому числі і правом брати участь в судових засіданнях.

Враховуючи факт неприбуття гр. ОСОБА_1 у судове засідання та відсутність доказів його належного повідомлення про розгляд справи, з метою повідомлення гр. ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення у суді, останнього про розгляд справи повідомлено шляхом розміщення оголошення від 22.06.2022 року на офіційній сторінці суду веб-порталу «Судова влада».

Згідно рішення ЄСПЛ у справі Смірнов проти України від 08 листопада 2005 року, в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на приписи статті 268 КУпАП, якою не передбачена обов`язкова присутність у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.173-2 КпАП України настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно пояснень ОСОБА_2 , останній проживає в АДРЕСА_1 разом зі своїм онуком ОСОБА_1 13.05.2022 року останній пришов додому будучи в стані алкогольного сп`яніння і почав висловлюватися в його бік грубою нецензурною лайкою, чіплявся, погрожував та кидався, намагався вчинити бійку, на зауваження не реагував, в зв`язку з чим він викликав поліцію.

Суд зауважує, що притягнутий ОСОБА_1 жодних зауважень при складанні адміністративного протоколу відносно нього, не висловив та письмово не додав.

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП доведена і ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП правопорушник зобов`язаний сплатити судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173-2 ч.1, 213, 221, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП і застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу 170 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Л.В.Богомолова