Справа № 156/380/22
Провадження № 3/156/223/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2022 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Бахаєв І.М., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, котрі надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського РВП ГУ НП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП):

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Іваничі, Іваничівського району, Волонської області, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в :

Згідно з матеріалами про адміністративне правопорушення, які надійшли до суду з Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського РВП ГУ НП у Волинській області, 21.06.2022 приблизно об 15 год. 00 хв. на АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив хуліганські дії відносно малолітнього ОСОБА_2 , а саме шарпав за його одяг і висловлювався на адресу останнього нецензурною лайкою. Діяння ОСОБА_1 службовими особами територіального органу поліції кваліфіковане за ст. 173 КУпАП.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 своєї вини в скоєнні правопорушення не визнав, пояснив, що має город, де розміщені теплиці, призначені для вирощування полуниці. Одного дня він помітив, що кілька місцевих хлопців прийшли до межі його ділянки та почали кидати камінням в теплицю, що могло призвести до пошкодження скла на укритті та втрати врожаю полуниці. ОСОБА_1 вимагав від хлопців припинити хуліганські дії, а коли ті не послухались, то він відібрав в одного з малолітніх хлопців велосипед і сказав, щоб той приходив з батьками. Наступного дня до ОСОБА_1 прийшли кілька хлопців за велосипедом та почали знову кидати каміння по теплиці. ОСОБА_1 з виховною метою, вхопив одного з хлопців за одяг, намагаючись його зупинити, однак той вирвався та побіг до своїх батьків і поскаржився їм на ОСОБА_1 , батьки хлопця викликали на місце події поліцію.

Суддя, вислухавши думку ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ст. 9 КУпАП єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Норми ст. 173 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

З огляду на зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 684253 від 21.06.2022, складеного відносно ОСОБА_1 , та відмову останнього від визнання своєї вини, службові особи органу поліції повинні довести факт нецензурної лайки особи в громадському місці, образливого чіпляння до ОСОБА_2 та інших подібних дій особи, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобами фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зокрема, до протоколу в справі про адміністративне правопорушення від 21.06.2022 були додані та досліджені в судовому засіданні:

-рапорт в електронній формі, зареєстрований 21.06.2022 в журналі єдиного обліку органу поліції за № 1091;

-заява ОСОБА_3 від 21.06.2022;

-надані співробітнику поліції письмові пояснення ОСОБА_2 від 21.06.2022;

-надані співробітнику поліції письмові пояснення ОСОБА_3 від 21.06.2022;

-надані співробітнику поліції письмові пояснення ОСОБА_1 від 21.06.2022;

-копія протоколу у справі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 684253 від 21.06.2022;

-супровідний лист, підписаний начальником Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського РВП ГУ НП у Волинській області С. Головенком, про направлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення до суду для подальшого розгляду.

Будь-яких інших доказів у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 службовими особами органу поліції до суду не надано.

Вирішуючи справу про адміністративне правопорушення по суті, суддя звертає увагу на таке.

Диспозиція ст. 173 КУпАП визначає дрібне хуліганство як нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони (ст. 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22.09.2005). Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього..

Згідно із п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство» при розгляді справ зазначеної категорії суди не повинні перебирати на себе функцію обвинувачення чи функцію захисту, а мають спрямовувати процес таким чином, щоб усі обставини справи були розглянуті всебічно, повно й об`єктивно, а ухвалене рішення ґрунтувалось лише на доказах, ретельно досліджених у судовому засіданні. Зокрема, необхідно встановлювати всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясовувати, чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.

Отже, як дрібне хуліганство можуть бути кваліфіковані не будь-які протиправні дії, а лише такі дії, що були вчинені умисно, з хуліганських мотивів, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, однак не призвели до тяжких наслідків.

Під час судового розгляду справи доведено перебування саме ОСОБА_1 на місці події (на території земельної ділянки по АДРЕСА_1 ), показання ОСОБА_1 , надані спочатку співробітникам поліції, а згодом у суді, були логічними і послідовними.

Водночас службовими особами територіального органу поліції не доведено, що ОСОБА_1 , схопивши за одяг малолітнього потерпілого та перешкоджаючи таким чином нищенню малолітніми врожаю полуниці, діяв саме з хуліганських мотивів, з мотивів явної неповаги до суспільства. ОСОБА_1 мав намір лише припинити протиправні дії малолітніх, котрі (на його думку) пошкоджували теплиці на належній йому земельній ділянці, а не висловити зневагу за загальноприйнятих у суспільстві норм і правил, подія відбулась на приватній земельній ділянці, а не у громадському місці, будь-які інші громадяни не були свідками протиправних дій. Висловлювання ОСОБА_1 грубою нецензурною лайкою на адресу малолітнього потерпілого або на адресу його батьків, під час розгляду справи в суді не були доведені.

Європейський суд з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофеєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», рішення від 20.09.2016, заява № 926/08) неодноразово зазначав, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, за відсутності клопотань учасників справи суддя не здійснював відшукання додаткових доказів для доведення наявності хуліганських мотивів у діях ОСОБА_1 з власної ініціативи.

Інші додані співробітниками поліції до протоколу письмові матеріали не підтверджують наявності в діях ОСОБА_1 хуліганських мотивів.

За таких обставин суддя дійшов висновку, що службовими особами територіального органу поліції не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, отже, суддя констатує відсутність правових підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате провадження підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП орган (посадова особа) по справі про адміністративне правопорушення виносить постанову про закриття справи (ст. 284 КУпАП).

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 7, 9, 247, 280, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Додатково роз`яснити потерпілій особі право звернутись до суду в порядку цивільного судочинства для стягнення з винної особи завданої матеріальної шкоди.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, та потерпілою особою до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її ухвалення.

Постанова набирає законної сили після спливу встановленого строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя: І. М. Бахаєв