Справа № 136/99/22
Провадження № 33/801/490/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шпортун С. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,

За участю ОСОБА_1 , його захисників: Кадара А. М., Покоєвича А. О.,

Прокурора Вінницької обласної прокуратури Грушковського В. Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Кадара Артема Миколайовича, подану від імені ОСОБА_1 , на постанову Липовецького районного суду Вінницької області від 03 травня 2022 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого - Фізична особа підприємець, депутат Турбівської селищної ради, одруженого, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 172-7 та частиною другою статті 172-7 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Липовецького районного суду Вінницької області від 03 травня 2022 року накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп., а також стягнуто з нього судовий збір в сумі 496,20 грн. з зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

У постанові зазначено, що відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення пов`язані з корупцією за № 2 та № 3 від 05.01.2022 слідує, що ОСОБА_1 , являючись депутатом 8-го скликання Турбівської селищної ради, будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» в силу п.п. «б» п.1 частини першої статті 3 цього Закону, 27.11.2020, будучи присутнім на сесії селищної ради під час голосування за питання за №16 «Про склад виконавчого комітету Турбівської селищної ради» 2 пленарного засідання 1 сесії 8 скликання Турбівської селищної ради, яким передбачалось затвердження персонального складу виконавчого комітету Турбівської селищної ради 8-го скликання, в який входила ОСОБА_2 , яка є його дружиною, тобто, перебуваючи в умовах реального конфлікту інтересу, а саме маючи суперечність між його приватним інтересом обумовленим сімейними стосунками з ОСОБА_2 та представницькими повноваженнями депутата Турбівської селищної ради, не повідомив сесію про наявність у нього реального конфлікту інтересів, прийняв рішення та вчинив дію шляхом прийняття участі у розгляді даного питання та в ході якого оголосив результат свого волевиявлення - «ЗА», чим порушив вимоги ст. (35) 35-1 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Такими своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені: частиною першою статті 172-7 КУпАП, тобто неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; частиною другою статті 172-7 КУпАП, тобто вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Не погодившись з постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 03 травня 2022 року адвокат Кадар А. М., в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушені строки розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП. Вказує, що строк розгляду справи про адміністративне правопорушення почався 24.01.2022, з дня її надходження до суду першої інстанції, при цьому ОСОБА_1 жодним чином не ухилявся від явки до суду, отже підстав для зупинення строку не було. Тому починаючи з 24.01.2022 15-денний строк розгляду справи закінчився 09.02.2022, у зв`язку з цим справа підлягає закриттю.

Звертає увагу, що в матеріалах справи не міститься підтвердження факту надсилання протоколу органу (особі) уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 257 КУпАП, що є порушенням триденного строку, визначеного у цій статті.

З аналізу матеріалів справи слідує, що інформація про правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 та виявлення його спеціально уповноваженими органами у сфері протидії корупції (згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції») відбулось вже 08 грудня 2021 року. Зволікання, як з проведенням ефективної перевірки так і зі складенням протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, не може бути підставою для штучного продовження строків, визначених у ст. 254 КУпАП.

Крім того, Турбівська селищна рада є колегіальним органом, всі рішення якого приймаються більшістю голосів. А тому, беручи участь у розгляді питань (рішень) та ухвалюючи рішення, депутат ОСОБА_1 не діяв одноособово, рішення приймаються більшістю голосів. Відтак, на думку скаржника, відсутній прямий і безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між голосуванням та прийняттям рішення. Зазначає, що на сесії 27.11.2020 вирішувалось питання щодо кількісного складу виконавчого комітету Турбівської селищної ради.

Таким чином, депутат ОСОБА_1 здійснюючи голосування реалізовував свої представницькі повноваження депутата, та лобіював (здійснював) приватний інтерес, а отже, зазначене вказує на відсутність реального конфлікту інтересів. Висновок про відсутність конфлікту інтересів зроблено тому, що голосування депутатів місцевої ради відбулося з питань, які є загальними щодо регулювання та налагодження діяльності органу місцевого самоврядування. Якщо йдеться про подібні нормативно-правові акти, то вони стосуються не окремих фізичних чи юридичних осіб, пов`язаних із депутатом, а певного знеособленого кола осіб. Натомість, якщо б мала місце участь депутата в підготовці і прийнятті індивідуального правового акту стосовно осіб, щодо яких у нього існує приватний інтерес, то необхідно діяти виходячи з наявності конфлікту інтересів. І тільки саме тоді необхідно виконувати всі вимоги, передбачені ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції» та ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Зауважує, що в зазначеній справі конфлікт інтересів є уявним, коли виникає думка про те, що приватні інтереси публічної посадової особи здатні неправомірно вплинути на виконання нею функціональних обов`язків, але в реальності цього не відбувається. Відтак, уявний конфлікт інтересів не вимагає від суб`єкта вчинення певних дій чи утримання від них, так само як і жодного декларування, отже не тягне за собою відповідальності.

На думку апелянта, обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені належними, достовірними та допустимими доказами в справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Одночасно апелянт заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки постанову винесено Липовецьким районним судом Вінницької області 03 травня 2022 року, а 06 травня 2022 року було складено та оголошено її повний текст. Також звертає увагу на ті обставини, що ОСОБА_1 з 14 травня 2022 року по 16 травня 2022 року включно знаходився на амбулаторному лікуванні. Тому 16 травня 2022 року адвокат Кадар А. М., який діяв в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу на вказану постанову суду. Однак, 03 червня 2022 року винесено постанову Вінницького апеляційного суду, якою було вирішено апеляційну скаргу повернути адвокату Кадару А. М. Підставою для повернення апеляційної скарги слугувало те, що адвокат не надав разом з ордером договору або витягу з договору, де повинні бути зазначені повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. 09 червня 2022 року у ОСОБА_1 покращився стан здоров`я і він відразу звернувся до адвоката для підписання договору про надання правової допомоги. Вже 09 червня 2022 року адвокат подав апеляційну скаргу через суд першої інстанції, надавши копію договору про надання правової допомоги та відповідні довідки на підтвердження факту перебування ОСОБА_1 на амбулаторному лікуванні, та просить врахувати вказані ним обставини.

ОСОБА_1 суду пояснив, що 23.11.2020 відбулось перше засідання 1 сесії 8 скликання в порядку денного якого питання затвердження персонального складу виконавчого комітету не було, а 27.11.2020 було продовження роботи першої сесії. Селищний голова оголосив лише кількісний склад виконавчого комітету 11 чоловік, за який 27.11.2020 і здійснювалося голосування. До цього ОСОБА_1 не обирався в депутати, а тому не був обізнаний з цією роботою та не мав умислу на вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією. Він, як і його дружина, є публічними особами та громадськими діячами, а тому, на думку ОСОБА_1 , йому помстилися.

Адвокат Кадар А. М. підтримав доводи клопотання поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги. Звернув увагу суду на те, що судом першої інстанції не зазначено про визнання винним ОСОБА_1 , а також не зазначено за якою саме статтею. Судом першої інстанції не встановлювалися повноваження особи, яка складала протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 .

Адвокат Покоєвич А. О. підтримав доводи апеляційної скарги. Заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення у суді першої інстанції строків, передбачених статтею 38 КУПАП. На думку захисника, строк слід рахувати з часу надсилання компетентними органами запитів під час перевірки щодо обставин скоєного правопорушення.

Прокурор Грушковський В. Ю. заперечує проти задоволення апеляційної скарги. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисників - адвокатів Кадара А. М. й Покоєвича А. О. на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора Вінницької обласної прокуратури, дослідивши матеріали справи, доводи клопотання та апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, адже доводи наведені в клопотанні знайшли своє підтвердження, а вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП в разі заявлення клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, останнє вирішується суддею апеляційного суду. При цьому слід взяти до уваги обставини, які об`єктивно вплинули чи могли вплинути на можливість оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Повний текст постанови від 03 травня 2022 року складено та оголошено 06.05.2022, а копію отримано особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, 06.05.2022, що підтверджується відповідною розпискою (а. с. 123).

Апеляційну скаргу на постанову суду разом із заявою про поновлення строків на апеляційне оскарження надіслано до суду засобами поштового зв`язку 16.05.2022, що підтверджується штемпелем здачі відправлення в поштове відділення (а. с. 126). Проте постановою Вінницького апеляційного від 03.06.2022 апеляційну скаргу з доданими матеріалами повернуто особі, яка її подала - адвокату Кадару А. М. з підстав відсутності витягу з договору про надання правової допомоги. 09.06.2022 апеляційна скарга із заявою про поновлення строків на апеляційне оскарження повторно була здана в поштове відділення. Згідно довідки № 4 від 06.06.2022 ОСОБА_1 з 14.05.2022 по 16.05.2022 (включно) знаходився на амбулаторному лікуванні у Турбівсткій АЗПСМ.

Враховуючи встановлене, апеляційний суд вважає, що заявлене клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги підлягає задоволенню, оскільки апеляційна скарга була подана протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови, а договір про надання правової допомоги з адвокатом не був укладений у строк з підстав хвороби особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КпАП України).

Частиною 1 статті 172-7 КпАП України встановлено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а частиною 2 цієї статті - за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах конфлікту інтересів.

Згідно з приміткою до статті 172-7 КпАП України суб`єктом правопорушень за цією статтею є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

В пункті 1, 2 Примітки визначено, що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції». У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Згідно п.п. б п. 1 ч. 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Поняття приватного інтересу особи, відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», визначається як будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до пункту 15 частити 1 статті 15 Закону надання роз`яснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб.

02.04.2021 за № 5 Національним агентством з питань запобігання корупції затверджено Методичні документації щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції.

За змістом зазначених Методичних рекомендацій основними складовими конфлікту інтересів є приватний інтерес, службові/представницькі повноваження, а також суперечність між ними (для реального конфлікту інтересів).

Приватним інтересом може вважатися будь-який як майновий, так і немайновий інтерес. Закон допускає необмежене коло обставин та ситуацій, що можуть свідчити про наявність приватного інтересу чи зумовлювати його виникнення за певних умов.

Законом встановлено, а в Методичних рекомендаціях розкривається зміст позаслужбових стосунків із фізичними чи юридичними особами, що можуть зумовлювати виникнення приватного інтересу.

Такими позаслужбовими стосунками можуть бути: сімейні стосунки, особисті стосунки, дружні стосунки, стосунки, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Приватний інтерес буде існувати у разі наявності службового чи представницького повноваження стосовно підприємства, установи, організації, в якій особа є засновником та/або керівником. При наявності договірних відносин сутність приватного інтересу полягатиме у небажанні зашкодити вигідним для особи договірним відносинам.

В Методичних рекомендація наголошується, що приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішення, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації службових/представницьких повноважень, що є дискреційними.

Дискреційні повноваження становлять сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розслід одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Суперечність між приватним інтересом та повноваженнями полягає в тому, що з одного боку, в особи наявний приватний інтерес (майновий або немайновий), а з іншого, особа, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має виконувати службові обов`язки в інтересах держави, територіальної громади, виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу.

У ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено поняття близьких осіб - це члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта.

При розгляді справи судом першої інстанції у відповідності зі ст. 245 КУпАП були повно, всебічно та об`єктивно встановлені фактичні обставини та зібраним по справі доказам в їх сукупності, дана їм належна оцінка, керуючись законом суд прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.172-7, ч. 2 ст.172-7 КУпАП.

Судом було встановлено, що ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_1 , що останнім в ході судового розгляду справи було підтверджено, відтак є членом сім`ї суб`єкта на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» - депутата Турбівської селищної ради ОСОБА_1 ..

Згідно з вимогами частини першої статті 35 Закону України «Про запобігання корупції», яка була чинною на час вчинення правопорушення, передбачено правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності Президента України, народних депутатів України, членів Кабінету Міністрів України, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, суддів, суддів Конституційного Суду України, голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

У разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протоколу засідання колегіального органу.

Суд вірно прийшов до висновку, що в ситуації потенційного чи реального конфлікту інтересів особи, уповноважені на виконання функцій місцевого самоврядування, депутати можуть брати участь у розгляді, підготовці, прийнятті рішень відповідною радою за сукупності таких умов: особа самостійно заявляє про конфлікт інтересів публічно (про що вноситься відповідний запис до протоколу засідання ради); оголошення про конфлікт інтересів здійснюється під час засідання ради, до початку розгляду питання, у вирішенні якого є приватний інтерес.

Аналізуючи зібрані у справі докази суд обґрунтовано встановив, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, що пов`язаний родинними стосунками із дружиною ОСОБА_2 , яка увійшла до складу виконавчого комітету органу місцевого самоврядування, маючи право на прийняття рішень та право вибору між особами, претендентами, які могли увійти до складу виконавчого комітету, при наявності факту суперечностей між приватним інтересом і представницькими повноваженнями, факту реального впливу на об`єктивність або неупередженість рішення, вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, не повідомивши про це у встановленому порядку визначеному діючим законодавством.

Суд, оцінивши вищезазначені докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку «поза розумним сумнівом», що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених: частиною першою статті 1727 КУпАП, тобто неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; частиною другою статті 1727 КУпАП, тобто вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що йому при визначенні і затвердженні складу виконавчого комітету Турбівської селищної ради 8 скликання не було відомо про персональний склад виконавчого комітету, а лише про його кількісний склад, оскільки такі доводи спростовуються встановленими судом обставинами даної справи.

За клопотанням особи, яка притягується до відповідальності було витребувано оригінали Протоколів 1 сесії 8 скликання Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області (всіх пленарних засідань 1 та 2) для їх огляду в судовому засіданні, відповідно до яких судом було встановлено, що ОСОБА_1 приймав участь у прийнятті рішення «Про склад виконавчого комітету Турбівської селищної ради».

Крім того, з п. 16 протоколу від 27.11.2020 встановлено, що саме ОСОБА_1 просив депутатів ввести в члени виконкому ОСОБА_3 , керівника БТІ і ОСОБА_2 - керівника громадської організації «Ініціативні турбівчанки» (а. с. 106).

Не спростовують вірні висновки суду доводи апеляційної скарги про те, що Турбівська селищна рада є колегіальним органом, ОСОБА_1 не діяв одноособово, всі рішення приймаються більшістю голосів, оскільки вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів містить Розділ V ЗУ «Про запобігання корупції, зокрема ст. 28, яка зобов`язує осіб, зазначених у п. 1 і 2 ч.1 ст.3 цього Закону: повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до положень ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Правовими підставами для складання протоколу про адміністративне правопорушення є наявність достатніх даних, які у своїй сукупності вказують на вчинення особою адміністративного корупційного правопорушення.

Матеріалами справи встановлено, що датою вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, є дата поіменного голосування на засіданні Турбівської селищної ради 27 листопада 2020 року.

Фактичним моментом виявлення правопорушення слід вважати час надання інформації на запит органів, що протидіють корупції, тобто цей строк пов`язується з часом повідомлення про певні факти, які у своїй сукупності свідчать про вчинення особою адміністративного корупційного правопорушення. Зібравши докази, необхідні для притягнення особи до відповідальності за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, уповноваженою особою складається протокол про вчинення адміністративного корупційного правопорушення на підставі зібраних матеріалів перевірки.

За таких обставин, доводи захисника Покоєвича А. О. про те, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції сплинули передбачені ст. 38 КУпАП строки накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки моментом виявлення вказаних адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, в даному випадку є дата отримання органом уповноваженим на складання протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією листа з додатками селищного голови Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області за вх. № 1578 від 08.12.2021 на № 4510/55/101/03-2021 від 01.12.2021, а саме 08 грудня 2021 року.

Отже, враховуючи, що під час апеляційного перегляду даної справи не було встановлено порушень судом першої інстанції вимог закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова судді Липовецького районного суду Вінницької області від 03 травня 2022 року про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, або на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, про що було заявлено в судовому засіданні, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Липовецького районного суду Вінницької області від 03 травня 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката Кадара Артема Миколайовича, подану від імені ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Липовецького районного суду Вінницької області від 03 травня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 172-7 та частиною другою статті 172-7 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко