Житомирський апеляційний суд
Справа №293/2390/21 Головуючий у 1-й інст. Лось Л. В.
Категорія ч.1 ст.. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі за участю захисника Сачка А.В. апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від 21 грудня 2021 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, -

встановила:

Постановою Черняхівського районного суду Житомирської області від 21 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 (тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривні.

Згідно постанови суду, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №229502 від 13.11.2021 року водій ОСОБА_1 13.11.2021 року о 21 годині 25 хвилині за адресою: смт Черняхів, по вул. Коростишівській, керував автомобілем MERCEDES-BENZ 420 SE, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння на пристрій "Драгер" та у медичному закладі відмовився на нагрудний пристрій "бодікамера", чим порушив вимоги п. 2.5 (а) Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Посилається на те, що оскаржувана постанова суду є протиправна та необгрунтована, оскільки прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи. Вважає, що дії працівників поліції є незаконними, оскільки ОСОБА_1 рухався в межах дозволеної швидкості, а саме 40 км/год по вул. Володимирівській в смт. Черняхів та повернувши на вул. Коростенську не порушував правила дорожнього руху, однак працівники поліції, які стояли на майдані Рад, побачили саме його автомобіль «Mercedes-Benz 420 SE», розпочали його переслідування. Після зупинки автомобіля «Mercedes-Benz 420 SE» д.н.з. НОМЕР_2 , підійшли до водія та пред`явили йому вимогу щодо порушення, а саме перетинання суцільної лінії горизонтальної розмітки та попросили пред`явити посвідчення водія та реєстраційні документи. ОСОБА_1 , передав документи працівникам поліції, які пішли до свого патрульного автомобіля перевіряти передані документи по базі. Приблизно через 5-7 хв., перевірки документів ОСОБА_1 , працівники поліції вийшли з свого автомобіля та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на пристрій «Драгер» оскільки в них є підстава, що ОСОБА_1 , перебуває у стані алкогольного сп`яніння за ознаками а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Після цього водій ОСОБА_1 , попросив надати докази щодо його причини зупинки та порушення правил дорожнього руху, однак після перегляду відеоогляду не вбачається перетину суцільної лінії автомобілем «Mercedes-Benz 420 SE» д.н.з. НОМЕР_3 . Зазначає, що вимога щодо неіснуючого правопорушення була приводом для пред`явлення подальшої вимоги керуванням транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння. Виходячи з матеріалів справи, а саме: з відеозапису «бодікамери» стверджує, що він вів себе чемно, стійко стояв на ногах, чітко розмовляв, тремтіння пальців не було, забарвлення обличчя не змінювалося, тому не вважає, що мав ознаки сп`яніння. Вказує, що йому пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на прибор «Драгер», однак прибор «Drager alcotest 6810» працівники поліції взагалі не пред`явили, марку прибору не зазначали, чи дозволений він до застосування МОЗ та Держспоживстандартом не вказували, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки «Драгер» на вимогу ОСОБА_1 , не пред`явили, чим порушили вимоги пунктів 1, 3, 5 зазначеної Інструкції. Згідно вищевказаних дій працівників поліції, він відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння на прибор «Драгер». Крім того, судом не встановлено факт відмови від проходження в встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому відсутні були підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. За таких обставин вважає, що суть правопорушення з кваліфікацією за ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівною та не доведеною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що вина особи повинна бути обгрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат СачокА.В. підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, переглянувши відеозапис з бодікамери поліцейського, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами.

Частина 1 ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КупАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України N 1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції*" (далі - Інструкція). Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 Розділу II Інструкції, поліцейськими при огляді на стан сп`яніння використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

При цьому у відповідності до ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП в редакції на час правопорушення та судового розгляду справи огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні положення містяться і в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявленння стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані, і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за порушення нею п. 2.5 Правил, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає ст.ст.283,284 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_1 підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії серії ААБ № 229502 від 13.11.2021, копією постанови серії БАБ № 825994 від 13.11.2021 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та шівидкість реакції; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі є голослівними, оскільки згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_1 пропонувади пройти огляд як на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Драгер» так і в медичному закладі, зокрема в ТМО м.Черняхів, від чого останній відмовився та зазначив, що бажає пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні м.Житомира. Однак твердження про те, що ОСОБА_1 не бажає проходити медичний огляд в лікарні смт Черняхова, оскільки ТМО в Черняхові є ковідною, з відео не вбачається. Дана версія з`явилася в в суді першої інстанції та апеляційній скарзі.

При цьмк слід зазначити, що відповдно до нормаимвної бази щодо огляду на стан сп`яніння вбачається, що медичний огляд необхіно проходити саме в найближчому медичному закладі від місця зупинки, і права вибору медичного закладу у водія немає. Тому вимога ОСОБА_1 про необхідність їхати для огляду до м.Житомира є необгрунтованою та не відповідає вимогам закону

Таким чином апеляційний суд вважає доведеним той факт, що поліцейські пропонували ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі, від якого ОСОБА_1 відмовився. Прицівниками поліції вірно розцінено вимогу ОСОБА_1 про огляд не в м.Ченяхові, а в м.Житомирі як відмову від такого огляду. Посидання апелянта на те, що медзаклад в ОСОБА_2 був ковідним не спростовує того, що в зазначеному закладі на той час працював лікар-нарколог та можно було проводи огляд на стан сп`яніння.

Крім того слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог інструкцій, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію». Посилання на неправомірні дії працівників поліції щодо законності його зупики є неспроможними, оскільки ОСОБА_1 не надано суду жодного доказу, який би свідчив про незаконність дій працівників поліції щодо нього. Жодних доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) суду не надано як і в суді першої інсрацнії так і в суді апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги про не надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку газоаналізатора, враховуючи також те, що ОСОБА_1 не просив їх пред`явити, не є суттєвими порушеннями та такими, що можуть свідчити про порушення працівниками поліції порядку огляду на стан сп`яніння, що тягне за собою визнання такого огляду недійсним, тому не можуть бути підставою для закриття провадження. При цьому слід зазанчити, що від огляду ОСОБА_1 відмовився, відеозапис не містить його вимог про надання таких документів.

Доводи апелянта про те, що увесь наданий відеофайл є небезперевним є слушними, однак зміст зафіксованого не викликає сумнівів того, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки та у медичному закладі, запропонованому працівниками поліції, відмовився.

Отже, твердження в апеляційній скарзі про те, що судом було не повно розглянуто справу та не встановлено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є безпідставними, оскільки не грунтуються на матеріалах справи.

Таким чином всі наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі та для закриття провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП апеляційний суд не вбачає, постанова суду є законною та обгрунтованою.

Керуючись ст. ст. 285, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від 21 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 с.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: