ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/695/22 Справа № 206/1441/22 Суддя у 1-й інстанції - Маштак К. С. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Коптілова Ю.В. на постанову судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2022 року щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю:

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Коптілова Ю.В.

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах, встановлених місцевим судом, 17.05.2022 о 03 год. 12 хв. в м. Дніпро, вул. Липова, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився за допомогою газоаналізатора «Драгер» № 1558 у встановлено законом порядку. Результат 1,89 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат просить скасувати постанову, та прийняти нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що відеозапис є не безперервним та постійно переривається, а тому його не можна вважати належним доказом. Крім того, на відео не зафіксовано факт зупинення транспортного засобу.

Зазначає, про те, що матеріали справи не містять направлення на медичний огляд. При цьому, до матеріалів справи долучено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому не зазначено прізвища, а тому не зрозуміло у відношенні кого складений вказаний документ.

Вказує на те, що матеріалах справи відсутнє свідоцтво про калібрування засобу вимірювальної техніки Alcotest 6820, а також на відмінність даних про температуру повітря у роздруківці з приладу "Драгер" з даними сайтів прогнозу погоду.

Крім того, вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про залучення свідків.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Коптілова Ю.В., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Судом першої інстанції при розгляді даної справи вказані вимоги закону були дотримані.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Ствердження адвоката про недійсність акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів як доказу, оскільки в ньому відсутнє ПІБ особи, стосовно якої проводився огляд, хоча і має місце, проте є неприйнятним, оскільки суд зробив обґрунтований висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення на підставі інших належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності і взаємозв`язку, які містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення ААБ № 051365 від 17.05.2022 року, який складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, де зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП та підписаний ним особисто;

- чеком приладу Драгер Alcotest 6820, складеного 17.05.2022 року, відповідно до якого встановлений результат вимірювання на рівні 1, 89 проміле, який підписаний ОСОБА_1 ;

- рапортом інспектора поліції від 17.05.2022 року, згідно з яким було зупинено автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 , під час спілкування з яким були виявлені ознаки алкогольного сп`янінню, на відеозапис пройшов огляд за допомогою газоаналізатора «Драгер Alcotest 6820», результат огляду становив 1,89 проміле;

- відеозаписами з бодікамер працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 був з явними ознаками алкогольного сп`яніння, останній надав згоду на проходження огляду за допомогою приладу «Драгер», результат 1,89 проміле. Також, на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що він прямував за автомобільну заправку, а його дружина пішла від нього, тобто не заперечував факту керування транспортним засобом. Будь-яких заперечень щодо процедури проходження огляду, результатів огляду, або порушень в діях працівників поліції зафіксовано не було.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 , є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, а їх сукупність засвідчують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким, чином, суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП та прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Докази, в тому числі, письмові та відеозапис з нагрудних камер поліцейських, наявні в матеріалах адміністративного провадження, в повній мірі дозволяють встановити обставини, які мають значення для розгляду даної справи щодо ОСОБА_1 , при цьому переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які наведені у них, під час апеляційного перегляду не встановлено.

Крім того, письмові докази узгоджуються з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, а тому сумнівів в їх достовірності не виникає.

Щодо стверджень адвоката в апеляції на те, що відеозапис не є безпреривним, оскільки відеозапис є фрагментарним та на ньому не зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , хоча і має місце, проте факт керування підтверджується рапортом працівника поліції, який відповідно до ст. 251 КУпАП є належним і допустимими доказом.

Крім того, даний факт не спростовується і самим ОСОБА_1 , що підтверджено наявною інформацією на відеозаписі, де останній проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Драгера , та де останній не заперечував факту керування транспортним засобом.

Щодо доводів адвоката про те, що повірка приладу (калібрування) має проводитися кожні шість місяців, хоч це і встановлено Інструкцією по використанню приладу Drager Alcotest 6820, спростовується Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» № 1324-VII від 05.06.2014, за яким міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1747 від 13.10.2016 і становить 1 рік.

У випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Таким чином, вважаю, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП при наявності відповідного Закону, пріоритетно використовувати Інструкцію є недопустимим.

Посилання в апеляції на відмінність даних про температуру повітря у роздруківці з приладу "Драгер" з даними сайтів прогнозу погоду, не може спростовувати дані проведеного вимірювання на вміст алкоголю, яке вимірюється у проміле, а не градусах Цельсія. Крім того, дані отримані з метеорологічних сайтів у мережі Інтернет, не є належними доказом.

Щодо твердження адвоката про те, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами пройденого огляду, і працівники поліції зобов`язані були направити його на проходження медичного огляду, то воно не знайшло свого підтвердження в матеріалах справи та спростовується вищенаведеними доказами, згідно з якими ОСОБА_1 погодився з результатами огляду за допомогою Драгеру.

У даному випадку звертаю увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення та чек приладу Драгер підписаний ОСОБА_1 без будь-яких заперечень. Відеозапис та рапорт, також не містить даних, які б свідчили про явну незгоду ОСОБА_1 з результатми Драгеру і його намірах пройти огляд у медичній установі, а тому сама по собі відсутність направлення до медичної установи, як на це посилається адвокат не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Щодо стверджень адвоката про упередженість працівників поліції з посиланням на те, що на відео поведінка працівників поліції є агресивною, упередженою, їх висловлювання про складання протоколу про адміністративне правопорушення ще до того як ОСОБА_1 пройшов огляд на Драгер є фактично суб`єктивним сприйняттям поведінки і дій учасників на відео. Судом першої інстанції при дослідженні відео не встановлено зазначених адвокатом фактів поведінки і дій працівників поліції, які б свідчили про їх упередженість.

Доводи апелянта про те, що в порушення п. 8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться з залученням свідків є хибними, оскільки ст. 266 КУпАП (в редакції від 17.03.2021 року) передбачає можливість проведення огляду з використанням технічних засобів відеозапису. В разі неможливості застосування таких засобів закон зобов`язує проведення такого огляду в присутності 2-х свідків. Матеріали справи містить диск, який підтверджує наявність відеозапису, у зв`язку з чим дії поліцейських з приводу складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 повністю узгоджується з вимогами ст. 266 КУпАП.

Посилання адвоката в апеляції на те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування є безпідставними, оскільки відповідно до рапорту працівника поліції від 17.05.2022 року, ОСОБА_1 від керування транспортного засобу відсторонено, авто припарковане без порушень ПДР, водійське посвідчення вилучене.

Щодо стверджень адвоката про невідповідність часу на відеозаписі з роздруківкою результатів приладу Драгер, то не вважаю їх суттєвими, а тому не приймаю до уваги.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови судді і закриття провадження по справі з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає, а тому вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Коптілова Ю.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко