Справа № 199/434/22
ПОСТАНОВА

іменем України

16.02.2022 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого директором ТОВ «РЕНТА-ПРИМ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора ТОВ «РЕНТА-ПРИМ», яке розташоване в місті Дніпрі по вул. Собінова, 1, допустив порушення вимог законодавства про працю.

Так, на підставі статті 42 Закону України «Про зайнятість населення» роботодавці мають право на застосування праці іноземців та осіб без громадянства на території України на підставі дозволу, що видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції.

Частиною третьої статті 42-1 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що роботодавець може отримати дозвіл за умови виплати заробітної плати у розмірі не менш як:

2) десять мінімальних заробітних плат - для всіх інших категорій найманих працівників.

Таким чином, заробітна плата найманих працівників іноземців та осіб без громадянства повинна складати не менш як десять мінімальних заробітних плат.

Статтею 95 КЗпП України визначено, що мінімальна заробітна плата це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці.

Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці.

Відповідно до статті 3-1 «Про оплату праці» розмір заробітної плати працівника за повністю виконану місячну (годинну) норму праці не може бути нижчим за розмір мінімальної заробітної плати.

Таким чином, при зміні розміру мінімальної заробітної плати в України підприємства, установи, організації, які використовують працю іноземців, повинні переглядати встановлений розмір заробітної плати відповідно до вимог частини третьої статті 42-1 Закону України «Про зайнятість населення».

Згідно розрахункових листків посадовий оклад становив з січня 2019 р. - 41200 грн., з травня 2019 р. - 41800 грн., з жовтня 2019 р. - 41900 грн., з січня 2020 р.- 47230 грн., з листопада 2020 р. - 25000 грн. (0,5 окладу), з січня 2021 р. - 30000 грн. (0,5 окладу).

Мінімальна заробітна плата з 01.01.2020 по 31.07.2020 складала 4723 грн., а з 01.09.2020 по 31.12.2020 - 5000 грн.

У 2020 році іноземцеві ОСОБА_2 , згідно розрахункових листків за вересень, жовтень 2020 року заробітна плата (оклад), згідно розрахункових листків, становила 23615 грн. (0,5 окладу), в той час як мінімальна заробітна плата становила 5000 грн.

Таким чином, зазначена заробітна плата була меншою, ніж десять мінімальних заробітних плат. Відповідно, з урахуванням частини 3 статті 42-1 Закону України «Про зайнятість населення» виплата заробітної плати ОСОБА_3 за вересень, жовтень 2020 року з розрахунку встановленої мінімальної заробітної плати повинна була складати 25000 грн.

В той же час, розмір заробітної плати працівникові іноземцю ОСОБА_4 не був переглянутий та не відповідав вимогам, зазначеним у частині третій статті 42-1 Закону України «Про зайнятість населення», чим порушено вимоги частини першої статті 3-1 Закону України «Про оплату праці».

В порушення вимог частини шостої статті 95 КЗпП України, статті 33 Закону України «Про оплату праці», якою зазначено, що заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку, ОСОБА_3 у червні, липні, серпні, вересні, жовтні 2021 року не проведено індексацію заробітної плати.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, був сповіщеним про дату, час і місце судового розгляду справи судовою повісткою, яка направлялася поштою, а також через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, від ОСОБА_1 до суду надійшла заява, в якій останній просив розглянути справу у його відсутність.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності, не з`явилася в судове засідання, але вважала можливим розглянути справу без неї, визнано можливим розгляд справи у відсутність такої особи, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення № 168/4.4-1017-55 від 23.11.2021, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис у протоколі;

- копією акту № 168/4.4-1017 від 23.11.2021, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного контролю щодо додержання вимог законодавства про працю, зайнятості населення, відповідно до якого під час перевірки ТОВ «РЕНТА-ПРИМ» встановлені вищевказані порушення трудового законодавства.

За таких обставин вважаю, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 41 КУпАП, як порушення вимог законодавства про працю.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке виявлено 23.11.2021 під час перевірки ТОВ «РЕНТА-ПРИМ» за результатами проведення позапланового заходу державного контролю щодо додержання вимог законодавства про працю, зайнятості населення, враховуючи дані про особу ОСОБА_1 , який є директором ТОВ «РЕНТА-ПРИМ», ступінь його вини, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 41 КУпАП у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 510 (п`ятсот десять) гривень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко