КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 753/4252/22

номер провадження: 33/824/1440/2022

Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Сухомлинової Наталії Іванівни, потерпілої ОСОБА_2 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва області від 10 травня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва області від 10 травня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, працюючого водієм товариства з обмеженою відповідальністю «ТА», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, із застосуванням до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн 00 коп.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.

Як зазначено в постанові судді, 26 квітня 2022 року о 16 год 30 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив сімейну сварку з невісткою ОСОБА_2 , в ході якої вдарив по обличчю, чим завдав болю. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Дарницького районного суду міста Києва області від 10 травня 2022 року та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,посилаючись на неповне з`ясування суддею першої інстанції усіх фактичних обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 06 травня 2022 року на номер його телефону надійшла судова повістка про виклик до Дарницького районного суду міста Києва на 09 год 40 хв. 17 травня 2022 року у справі №753/4252/22. Однак, з`явившись до суду у вказану судом дату та час, йому повідомили, що дана справа розглянута 10 травня 2022 року. Тому вважає, що суддя місцевого суду, розглянувши справу без його належного повідомлення та без його участі, порушив вимоги ст.268 КУпАП.

Також вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено у чому полягає психологічний чи фізичний характер скоєного насильства та не розкрито суті скоєного адміністративного правопорушення у відповідності до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП. Вказує, що для наявності складу адміністративного правопорушення потрібно доведення заподіяння шкоди здоров`ю потерпілих. Однак в матеріалах справи відсутні докази того, що домашнє насильство стосовно ОСОБА_2 з боку ОСОБА_1 потягли або могли потягнути за собою наслідки у виді шкоди психічному здоров`ю потерпілої. За таких обставин вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути підставою для визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КупАП.

Зазначає, що у своїх пояснення від 26 квітня 2022 року він зазначав, що дійсно 26 квітня 2022 року між ним та ОСОБА_2 почався словесний конфлікт, після чого вона його вдарила по обличчю долонею, вибила чашку і лаялася нецензурною лайкою, що є спробою вижити його з помешкання. Крім того, зазначає, що після цього він звернувся до медичного закладу КНП «Київська міська клінічна лікарня №1», де згідно консультативного заключення 897 відділення щелепно-лицевої хірургії від 26 квітня 2022року йому було поставлено діагноз: забій м`яких тканин, садина правої привушної ділянки. Однак, суд не взяв до уваги його пояснення, а поклав в основу рішення лише заяву ОСОБА_2 на ім`я начальника Дарницького УП ГУ НП у місті Києві про те, що ОСОБА_1 26 квітня 2022 року о 16 год 30 хв. вчинив відносно неї домашнє насильство. Вказує, що ОСОБА_2 є його невісткою, систематично створює напругу в сім`ї, провокує конфлікти. Така її поведінка спрямована на заволодіння квартирою та створення нестерпних умов для проживання мешканців.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Сухомлинової Н.І., які підтримали доводи, які викладені в апеляційній скарзі та просили її задовольнити, пояснення потерпілої ОСОБА_2 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, за вимогами ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Проте, суддею першої інстанції зазначені вимоги закону дотримані не в повному обсязі.

Так, оскаржуваною постановою судді першої інстанції ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку з тим, що 26 квітня 2022 року о 16 год 30 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , він вчинив сімейну сварку з невісткою ОСОБА_2 , в ході якої вдарив по обличчю, чим завдав болю.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, суддя першої інстанції послався на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 453989 від 26 квітня 2022 року, заявою потерпілої ОСОБА_2 , письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Однак, суддею місцевого суду вказані докази не оцінені з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, що свідчить про те, що суддею не в повній мірі дотримані вимоги ст. 245 КУпАП.

Окрім того, поза увагою судді місцевого суду залишились обставини невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Зазначені вимоги закону працівником поліції, який складав протокол, не виконані, що залишилось поза увагою судді першої інстанції.

Відповідно до п.п. 3, 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи. погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 453989 від 26 квітня 2022 року, він складений щодо ОСОБА_1 про те, що він 26 квітня 2022 року о 16 год 30 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сімейну сварку з невісткою ОСОБА_2 , в ході якої вдарив по обличчю, чим завдав психологічного болю (а.с.1 т.1).

Таким чином, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному інспектором СПДН щодо ОСОБА_1 , наслідки дій останнього, які полягають у завданні потерпілій психологічного болю, не охоплюються диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому не утворюють об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на викладене, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає положенням ст. 256 КУпАП України, на що обґрунтовано апелянт посилається в апеляційній скарзі.

Обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, за своєю сутністю є обвинуваченням, а обставини вчинення адміністративного правопорушення, які зазначаються суддею у постанові, за своєю сутністю є формулюванням обвинувачення, визнаного судом доведеним. При цьому суд першої інстанції розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, передбаченим ст.129 Конституції України.

Проте, розглядаючи матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 , суддя місцевого суду не дотримався зазначених вище вимог та вийшов за межі обставин вчинення правопорушення, які були зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, вказавши, що особою, яка притягається до адміністративної відповідальності вчинено сімейну сварку з невісткою ОСОБА_2 , в ході якої вдарив по обличчю, чим завдав болю, у зв`язку з цим фактично змінив пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення.

З огляду на викладене, наявні матеріали справи не містять беззаперечних, належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, що свідчить про недоведеність винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні вказаного правопорушення.

У зв`язку з цим постанова судді Дарницького районного суду міста Києва області від 10 травня 2022 року, щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва області від 10 травня 2022 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП- скасувати, а провадження у справі щодо нього - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М.Верланов