ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/920/22

Провадження № 3/293/782/2022

30 червня 2022 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коршів Луцького району Волинської обл., громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 (смт Головине), посада: у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1,

за ч. 4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

30.06.2022 до Черняхівського районного суду Житомирської області з Військової частини НОМЕР_1 (смт Головино) надійшов протокол серії 4350 №142 від 28.06.2022 про військове адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

Зі змісту протоколу про військове адміністративне правопорушення серії 4350 №142 від 28.06.2022 убачається, що солдат строкової служби ОСОБА_1 , 27.06.2022 о 12 год. 15 хв., не виконав розпорядження заступника командира військової частини НОМЕР_1 (смт Головине) з морально-психологічного забезпечення підполковника Тимофія Заріцького, зокрема, щодо вивчення солдатом ОСОБА_1 і доповіді ст.ст. 49-57 Статусу внутрішньої служби, та не виконав розпорядження стосовно наведення порядку у вбиральні, яка знаходиться на території розташування тилових підрозділів в н.п. Головине Житомирського району Житомирської області, чим вчинив військове адміністративне правопорушення під час дії воєнного стану, передбачене ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, в матеріалах справи про військове адміністративне правопорушення міститься заява від ОСОБА_1 , в якій він просив розглянути справу без його участі, вину визнає, у зв`язку із чим, керуючись ст.268 КУпАП, суд вважає можливим справу розглянути за його відсутності (а.с.13).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_2 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.172-11 КУпАП з наступних підстав.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України; ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Згідно до вимог ст. 49, 50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України.

Згідно вимог п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України, №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому продовжено строк дії. Воєнний стан діє по всій території України і на день вчинення вказаного правопорушення.

Відповідно до ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, відміно служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Згідно із ст. 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в:

- наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця;

- наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази;

Відповідно до ст. 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.

Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Відповідно до ст. 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу.

Диспозиція ч. 2 ст. 172-10 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову від виконання законних вимог командира (начальника) в умовах особливого періоду.

У той же час,солдат строкової служби ОСОБА_1 , 27.06.2022 о 12 год. 15 хв., не виконав розпорядження заступника командира військової частини НОМЕР_1 (смт Головине) з морально-психологічного забезпечення підполковника Тимофія Заріцького, зокрема, щодо вивчення солдатом ОСОБА_1 і доповіді ст.ст. 49-57 Статусу внутрішньої служби та не виконав розпорядження стосовно наведення порядку у вбиральні, яка знаходиться на території розташування тилових підрозділів в н.п. Головине Житомирського району Житомирської області.

Таким чином, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: відмова від виконання законних вимог командира, вчинене в умовах воєнного стану.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про військове адміністративне правопорушення серії 4350 №142 від 28.06.2022 (а.с.2-3);

- рапортом заступника командира військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення Тимофія Заріцького від 28.06.2022 (а.с.5);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.6);

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 (а.с.7).

Суд неупереджено, всебічно та повно оцінивши всі докази по справі дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 17-10 КпАП України є повністю доведеною.

Разом з тим, суд бере до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Згідно ст. 280 КУпАП обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, визначені статтями 34-35 КУпАП судом не встановлено.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Разом з тим, у відповідності з п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Таким чином, підстави для накладання на ОСОБА_1 обов`язку сплати судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 34-35 33, 40-1, 172-11, 283, 284 КУпАП, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 145 (сто сорок п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2465,00грн (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять гривень 00 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно ст. 308 КУпАП України, у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя Людмила ЛОСЬ