ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/505/22 Справа № 197/78/22 Суддя у 1-й інстанції - Леонідова О.В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2022 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови та апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та в його інтерасах захисника Горовенка Сергія Володимировича на постанову Широківського районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2022 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з оскаржуваною постановою, 17.12.2021 о 12.23 годині по вул. Вишнева в с. Широка Дача, Широківського району, Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21013 державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, дуже розширені зіниці, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився.

Не погоджуючись з винесеною постановою, ОСОБА_1 та в його інтересах захисник Горовенко С.В. подали апеляційну скаргу, в якій просять поновити пропущений строк на подачу апеляційної скарги, постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу цього правопорушення.

В якості доводів пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення ОСОБА_1 посилається на те, що він був позбавлений можливості своєчасно подати апеляційну скаргу, оскільки був вимушений виїхати з місця свого проживання, у зв`язку з його тимчасовою військовою окупацією, тому просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити його.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на те, що постанова є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з неправильним застосуванням норм КУпАП. Так, захисник вказує, що суд не з`ясував та не зазначив у своєму рішенні позицію ОСОБА_1 щодо визнання ним своєї вини за ч. 1 ст. 130 КУпАП, інформація про що відсутня і в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, заява про визнанням ним своєї вини, яка міститься у матеріалах справи, не відповідає дійсності, оскільки її зміст повністю заперечується ОСОБА_1 та не підтверджується жодними доказами у цій справі, та про вчинення процесуальних дій, про які вказується у цій заяві, взагалі не зазначається у оскаржуваній постанові, що на думку захисника, є очевидним порушенням вимог діючого законодавства.

Окрім того, захисник посилається на те, що під час розгляду справи суд не з`ясував, чи роз`яснювалися ОСОБА_1 під час складання протоколу його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, та судом не з"ясовано чи потрібно було проводити фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів та чи визнає ОСОБА_1 свою вину за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що свідчить про порушення його права на захист.

Разом з тим, апелянт зазначає, що докази, на які посилається суд у своєму рішенні є недопустимими, зокрема письмові пояснення свідків самостійно ними не складались, є шаблонними та містять лише їх підпис. Більш того, на переконання адвоката, ці свідки є упередженими, оскільки перебувають у прямому кровному споріднені між собою, тому не можуть об"єктивно свідчити про обставини, викладені у протоколі. Між тим, апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення містить суперечливі відомості, зокрема у ньому зазначено про те, що ОСОБА_1 відмовився від підпису у протоколі, однак такий підпис там має місце. До того ж, вказує, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування автомобілем, що свідчить про незаконність дій працівників поліції.

З урахуванням наведених обставин, на думку апелянтів, постанова підлягає скасуванню.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Горовенка С.В., які підтримали доводи клопотання та апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, частково дослідивши докази у справі, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.ст. 289, 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. Строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Згідно із ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що після 24.02.2022 року місце проживання ОСОБА_1 знаходилося під тимчасовою військовою окупацією, у зв`язку з чим він був вимушений виїхати за межі свого постійного проживання та був позбавлений можливості своєчасно подати апеляційну скаргу. За таких обставин, суд визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, та з метою доступу до правосуддя, приходить до висновку, що його слід поновити.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті заявлених у ній вимог, суд виходить з такого.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні цього правопорушення, підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №231243 від 17.12.2021, фактичні обставини в якому засвідчені особистим підписом ОСОБА_1 без будь-яких зауважень; показами свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі; направленням на огляд водія на стан сп"яніння від 17.12.2022; відеозаписом, долученим до протоколу, яким зафіксовано фактичні обставини справи.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння повністю підтверджується вищезазначеними доказами. Окрім того, ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції не заперечував, що відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у відповідній медичній установі.

Отже, твердження апелянтів на недопустимість доказів, на які посилається суд першої інстанції в судовому рішенні, не заслуговують на увагу, оскільки всі докази у справі зібрані в порядку визначеному законом, та не викликають сумнівів в їх достовірності і судом надано їм належну й обґрунтовану правову оцінку.

За таких обставин, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та наявності в його діях складу цього правопорушення.

Що стосується посилання в скарзі на недопустимість як доказу протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він містить суперечливі відомості, зокрема у ньому вказано, що ОСОБА_1 відмовився від підпису у протоколі, однак такий підпис там міститься, то ці обставини дійсно мають місце, проте ці помилки працівників поліції при складання протоколу самі по собі не спростовують винуватість особи у вчиненні правопорушення та не можуть бути безумовною підставою для скасування судового рішення.

Отже, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, істотних недоліків, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не має.

Посилання апелянтів на те, що свідки є зацікавленими особами у справі та їх письмові пояснення - шаблонні та самостійно ними не складались, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки положеннями діючого законодавстава не передбачено вимог щодо змісту надання письмових пояснень. При цьому, ці пояснення були підписані свідками і посадовою особою, та будь-яких доказів на підтвердження зацікавленості цих свідків або недостовірності наданих ними свідчень стороною захисту надано не було та апеляційним судом не встановлено.

Доводи скарги про порушення права на захист ОСОБА_1 , через те, що як під час складання протоколу так і безпосередньо у судовому засіданні йому не було роз`яснено його прав і обов`язків, та через те, що не проводилось фіксування судового засідання у суді першої інстанції за допомогою технічних засобів, то вони є неспроможними та спростовуються доказами у справі, зокрема власноручним підписом ОСОБА_1 у протоколі, яким він засвідчив факт роз"яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, що й було підтверджено письмовими поясненнями свідків. Окрім того, в суді першої інстанції ОСОБА_1 було складено розписку, відповідно до якої права і обов`язки йому були роз`яснені та зрозумілі.

За таких обставин, доводи сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - є необгрунтованими та такими, що спростовуються вищенаведеними доказами, й суд апеляційної інстанції ці доводи розцінює як спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

При апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 .

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Отже, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, у зв`язку з чим скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 та його захисника Горовенка Сергія Володимировича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 та його інтересах захиснику Горовенку Сергію Володимировичу пропущений строк на оскарження постанови Широківського районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та в його інтересах захисника Горовенка Сергія Володимировича, залишити без задоволення.

Постанову Широківського районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 , залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко