Справа № 201/1242/22
Провадження № 3/201/1240/2022
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2022 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Шелестов К.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, який є військовослужбовцем військової служби за контрактом осіб офіцерського складу військової частини НОМЕР_1 , старший офіцер відділу персоналу військової частини НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 26 січня 2022 року о 09 годині 00 хвилин (згідно розпорядку дня військової частини НОМЕР_1 ) зобов`язаний був з`явитися до місця служби у військову частину НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до рапорту TBO начальника відділу персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 , майор ОСОБА_1 протягом робочого дня до розташування військової частини НОМЕР_1 не повернувся.

Відповідно до пояснень підполковника ОСОБА_2 та майора ОСОБА_3 , старший офіцер відділу персоналу військової частини НОМЕР_1 , майор ОСОБА_1 до розташування військової частини НОМЕР_1 повернувся лише 28 січня 2022 року.

З метою уточнення причин та умов, що сприяли відсутності майора ОСОБА_1 на військовій службі, без належних на те підстав, було призначене службове розслідування.

За результатами службового розслідування 02 лютого 2022 року було встановлено факт самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_1 без дозволу на те своїх командирів, без поважних причин та з метою ухилення від виконання службових обов`язків.

Загальна тривалість відсутності майора ОСОБА_1 , у зв`язку із самовільним залишенням військової частини, що виразилось у невиході на ранкове шикування 31 січня 2022 року, та в подальшому поверненні до розташування військової частини НОМЕР_1 лише 28 січня 2022 року, складає дві доби.

Під час проведення службового розслідування, з пояснень майора ОСОБА_1 встановлено його небажання проходити військову службу.

Відповідно до ст.ст. 11, 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок: постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; Військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до Закону України про затвердження Указу Президента «Про часткову мобілізацію» ст. 1 Закону України «Про Оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію або доведення його до виконавця стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до нової редакції ст. 172-11 КУпАП «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб» опублікованої в журналі Голос України від 15 квітня 2017 року, майор ОСОБА_1 вчинив правопорушення в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, однак, подав до суду клопотання, в якому зазначив, що з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, що складені, стосовно нього, згідний, за свій вчинок не шкодує, оскільки в останнього відсутнє бажання, щодо подальшого проходження військової служби, у зв`язку з особистим переконанням, та просив розглядати справу без його участі, у зв`язку із відсутністю вільного часу, що відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 повністю підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом серії А5617 № 1 від 02 лютого 2022 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 28 січня 2022 року, відповідно до яких останній підтвердив факт вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 1 від 05 січня 2022 року, копією наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 14 від 05 січня 2022 року, копією витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 9 від 14 січня 2022 року, службовою характеристикою ОСОБА_1 , копією розпорядку дня військової частини НОМЕР_1 на 2022 навчальний рік від 10 січня 2022 року, копіями рапортів TBO начальника відділу персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 від 26 січня 2022 року та 27 січня 2022 року, довідкою від 03 лютого 2022 року, а також витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 22 від 02 лютого 2022 року.

Приймаючи до уваги вищевикладене, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП України.

При визначенні виду і розміру стягнення, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору, оскільки він є військовослужбовцем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить дві тисячі чотириста шістдесят п`ять гривень.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», ОСОБА_1 звільнити від сплати судового збору.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя К.О. Шелестов