ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/269/22 Справа № 212/8495/21 Суддя у 1-й інстанції - Дехта Р. В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу захисника Кіщак Анни Андріївни в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2021 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 11 вересня 2021 року о 22 год. 18 хв., керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN TOUAREG» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. С.Рзянкіна 2 в Покровському районі м. Кривий Ріг з явними ознаками наркотичного сп`яніння. У встановленому законом порядку ОСОБА_1 пройшов медичне обстеження в КП «КБЛНПД» ДОР та за висновком медичної установи № 1549 від 11.09.2021 виявлено у ОСОБА_1 алкогольне сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст. 130 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник вказує на поважність причин пропуску цього строку у зв`язку з тим, що розгляд справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції проводився за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та без належного повідомлення про дату, час та місце такого розгляду. Захисник ознайомилась з матеріалами справи 13 січня 2022 року та вже 24 січня 2022 року, тобто протягом 10 днів, звернулась з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що в порушення ст. 35 ЗУ Про національну поліції ОСОБА_1 був безпідставно зупинений екіпажем патрульної поліції, які не повідомили йому про підставу зупинки та суть скоєного правопорушення, що на її думку, вказує про незаконність подальших дій поліцейських. Зазначає, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які постанови або інші протоколи щодо ОСОБА_1 , які б свідчили про поважність причин зупинки транспортного засобу.

Також зазначає, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутнє письмове направлення на огляд ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проведення його огляду на стан сп`яніння. Крім того, посилається, що лікарем безпідставно та в порушення вимог Інструкції було відібрано кров у ОСОБА_1 , оскільки кров відбирається, якщо неможливо взяти зразки іншого біологічного середовища, що останньому не було запропоновано, що у своїй сукупності, на її думку вказує про недійсність висновку щодо перебування останнього в стані сп`яніння.

Зазначає, що відповідно до висновку газоаналізатора Драгер у водія ОСОБА_1 було виявлено 1,76%о алкоголю, а лікар, який оглядав його у закладі охорони здоров`я зазначив, що газоаналізатор показав 1,95%о та 1,75%о алкоголю, а зміст алкоголю в крові складає 1,85%о, а тому, з огляду на суттєву відмінність вказаних результатів вважає висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння недійсним.

Позиції учасників апеляційного процесу.

Будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 та його захисник до зали суду не з`явились, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи або про поважність причин неприбуття до суду не надходило, у зв`язку з чим апеляційний перегляд проведено у їх відсутність, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП.

Мотиви апеляційного суду.

Щодо клопотання про поновлення строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником... Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи судом першої інстанції та його захисник отримав копію постанови суду першої інстанції та ознайомився з матеріалами справи лише 13 січня 2022 року, у зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновку про поважність причин пропуску та необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника Кіщак А.А., дослідивши докази наявні в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку, що викладені в постанові суду першої інстанції висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №290456 від 11 вересня 2021 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; роздруківкою зі спеціального технічного засобу газоаналізатора Драгер від 11.09.2021 року та актом огляду на стан сп`яніння з застосуванням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено 1,76%о алкоголю, висновком лікаря КП Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги ДОР №1549 від 11.09.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 11 вересня 2021 року перебував в стані алкогольного сп`яніння, відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксовано факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 за порушення ПДР України, процедура проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я та збирання доказів у справі про адміністративне правопорушення; рапортом працівників поліції від 11.09.2021 року, відповідно до якого у вказаний день було зупинено автомобіль Фольксваген Туарег, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 за порушення ПДР України та в ході розмови у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук та йому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння з застосування спеціального технічного засобу, на що ОСОБА_1 погодився та відповідно до висновку №332 у водія виявлено 1,76%о алкоголю, після чого у зв`язку з незгодою з його результатами, останнього було доставлено до медичного закладу, де лікарем проведено його огляд та складено висновок про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника, щодо відсутності підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає таке.

Підстави для зупинки транспортного засобу визначені ст. 35 ЗУ Про національну поліцію.

Як видно з штатного відео-реєстратора, який закріплений в патрульному автомобілі та з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 було зупинено за порушення ПДР України, а саме за здійснення розвороту через подвійну суцільну смугу для руху, а тому доводи апеляційної скарги захисника в цій частині не відповідають фактичним обставинам справи. При цьому, чинним законодавством не зобов`язано працівників поліції долучати до матеріалів адміністративної справи докази, які підтверджують саме поважність зупинки транспортного засобу.

Доводи апеляційної скарги захисника в тій частині, що працівниками поліції та лікарем медичної установи, де проходив огляд на стан сп`яніння водій ОСОБА_1 , було порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є безпідставними з огляду на наступне.

Як видно з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, після доставлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, працівниками поліції складалось письмове направлення на проведення медичного огляду, яке, в тому числі, й стало підставою для його проведення, що підтверджується розділом 5 Висновку лікаря №1549.

Відповідно до п. п. 12, 13 Інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

З відеозапису працівників поліції видно, що лікарем було запропоновано ОСОБА_1 здійснити забір крові, оскільки саме з цього біологічного середовища буде отримано найдостовірніший результат, на що останній погодився та не наполягав на відібранні інших видів біологічного середовища, що вказує на те, що лікар діяв у повній відповідності до вищевказаної Інструкції та підстави визнавати такий огляд недійсним у апеляційного суду відсутні.

Стосовно різних показників алкоголю у ОСОБА_1 , зафіксованих працівниками поліції та лікарем медичного закладу, апеляційний суд зазначає, що вказана обставина обумовлена як часом проведення огляду на стан сп`яніння так і засобами такого проведення. Так, перший результат огляду на місці зупинки транспортного засобу був отриманий працівниками поліції за допомогою газоаналізатора Драгер, який визначив вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі на рівні 1,76%о. Після того, як останній не погодився з результатами такого огляду, його було доставлено до медичного закладу, де останній пройшов два тести за допомогою спеціального технічного засобу, через певний інтервал часу, які визначили наявність у повітрі, що видихає ОСОБА_1 1,95%о та 1,75%о алкоголю, а також здав біологічне середовище у вигляді власної крові, яка була піддана лабораторному дослідженню, за результатами якого було встановлено наявність алкоголю у розмірі 1,85%. Відтак, оскільки за всіма методами дослідження, передбаченими чинним законодавством, у ОСОБА_1 було виявлено алкоголь, який перевищує допустиму норму в 0,2%о, лікарем правомірно зроблено висновок, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння та правильність вказаного висновку не може бути піддана будь-яким сумнівам, а тому апеляційні доводи захисника в цій частині не ґрунтуються на вимогах закону та спростовуються наявними у справі письмовими доказами.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції .

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

При розгляді справи судом, порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення..

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника Кіщак Анни Андріївни задовольнити та поновити їй строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Кіщак Анни Андріївни залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун