Справа № 339/104/22 156
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2022 року м. Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О. С.
розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського районного ВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина
якому роз"яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст. 268 КУпАП,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 18 квітня 2022 року о 17 год. 48 хв. по вул. Грушевського в м.Болехів Івано-Франківської області ОСОБА_1 , в порушенні вимог п.2.9а Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом Фіат д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на який проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820», тест № 3256, 1,35% проміле.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що з обставинами, викладеними в протоколі, він не згідний, оскільки автомобілем не керував, а перебував у себе на подвір"ї, коли працівники поліції силоміць, виломавши руки, вивели його з подвір"я, а не з автомобіля і на його вимогу не пред"явили йому доказів на підтвердження факту керування ним транспортним засобом. Окрім того, продувшу трубку, був не згідний з результатом, тому не підписав жодного документу, а працівники поліції відмовили йому проїхати до медичного закладу, мотивуючи тим, що він уже пройшов такий огляд і ніяке направлення у медичний заклад при ньому не складалося.
Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).
Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт.
Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
В статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Досліджуючи всі наявні докази, суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.
Так, відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Посадовою особою, яка складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі.
Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він в порушенні вимог п.2.9а Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом Фіат д.н.з. НОМЕР_1 (на іноземній реєстрації) в стані алкогольного сп`ягніння, огляд на який проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820, результат 1,35% проміле.
ОСОБА_2 , підписавши протокол, надався пояснення, де вказав, що з протоколом не згідний, виклавши власноручно пояснення ( а.с.1).
За змістом п. 2.9 а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
До протоколу на підтвердження викладених у ньому обставин правопорушення поліцейськими долучено роздруківку із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (а.с.2-3), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.5), постанова накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.7), копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с.8), компакт-диск з відеозаписами (а.с. 9).
Роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 2-3) засвідчує результат тесту ОСОБА_1 , проведеного за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 1,35 проміле. Вказана квитанція не містить його підпису та зазначено, що ОСОБА_1 відмовився підписувати. (а.с. 8).
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4) вбачається, що огляд проводився у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю із порожнини рота, нечітка вимова слів, порушення координації рухів і в ході огляду за допомогою технічного засобу встановлено, що результат огляду- 1.35 проміле (а.с.4).
Акт також не містить власноручного підпису ОСОБА_1 про те, що він з такими результатами згоден.
Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КНП Долинську БЛ від 18 квітня 2022 року (а.с.5), направлений на огляд водій ОСОБА_1 , в якого виявлені ознаки сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, порушення координації рухів, відмовився від його проведення.
З відеозаписів, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с.9) зафіксовано рух транспортного засобу білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого, повертаючи на подвір`я, не включив покажчик лівого повороту. Зупинившись, двоє працівників поліції зразу побігли за вказаним автомобілем та силоміць ведуть чоловіка до машини патрульної поліції.
Працівник поліції вказує ОСОБА_1 на те, що він перевищив швидкість, він заперечує і просить надати матеріали відеофіксації перевищення швидкості.
Працівник поліції повідомляє, що проводиться безперервна відео фіксація та повідомляє, що від ОСОБА_1 чути запах алкоголю, внаслідок чого пропонує йому пройти тест на факт вживання алкоголю на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер 6810. Він погоджується та пройшовши контрольний тест, продуває в трубку, результ 1,35%. Працівник поліції вказує, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та запитує чи погоджується з даним результатом. ОСОБА_1 відповідає, що він не згідний із затриманням, працівник поліції говорить, що це вже друге питання, а з тестом?, ОСОБА_1 відповідає" так».
Тоді ОСОБА_1 знову говорить, що він не згідний, просить зняти наручники, інспектор показує надруковану квитанцію Драгера, відео переривається.
На файлі 4 зафіксовано, як працівник поліції зачитує ОСОБА_1 протокол, роз`яснює ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомляє про розгляд справи в Болехівському міському суді, ОСОБА_1 ставить підпис у графі протоколу та викладає письмові пояснення. Працівник поліції вручив копію протоколу, і в подальшому зачитав постанову за ч.1 ст.126 КУпАП, яку ОСОБА_1 відмовився отримувати та підписувати.
В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував про те, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і не був згідний з результатом тесту, стверджуюючи, що працівники поліції відмовили йому пройти такий огляд в найближчому лікувальному закладі.
Дослідивши наявні у справі докази, вважаю вказані пояснення ОСОБА_1 слушними, оскільки встановлено, що його огляд, як водія, на стан алкогольного сп`яніння проводився поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів з порушенням процедури, визначеної в ч. 2 ст. 266 КУпАП.
За змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.
Отже, проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, проводиться двома способами: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, які затверджені управлінням охорони здоров`я місцевих держаних адміністрацій, в інших закладах охорони здоров`я проведення вказаного огляду заборонено.
Для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я, відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП та п.п. 7, 8 Інструкції, є три підстави: 1) незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу; 2) незгода водія з його результатами; 3) скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані.
Таким чином, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( п.7 розділу 1 Інструкції).
Разом з тим, встановлено, що ОСОБА_1 , пройшовши огляд на стан сп"яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, не був був незгідний з ним, про що свідчить відсутність його підписів на роздруківці "Драгеру", акті огляду на стан сп"яніння, поясненнях в протоколі, тому працівники поліції зобов`язані запропонувати йому пройти огляд в найближчому медичному закладі.
Так, відповідно до ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан сп`яніння здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно із п.8 р. ІІ Інструкції №1452/735, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.
Отже, зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки, працівник поліції ще не має права скласти протокол за статтею 130 КУпАП. У такому випадку закон покладає обов`язок на працівника поліції запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі.
Крім цього, проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо.
І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.
У випадку відсутності свідків, згідно ст. 255 КУпАП, огляд на стан сп`яніння проводиться із застосування технічних засобів відеозапису. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
В даній ситуації огляд проводився у відсутності свідків, тому матеріали відеофіксації є найбільш інформативним та беззаперечним доказом підтвердження обставин, викладених в протоколі.
Однак, зміст відеозаписів не містить відомостей про те, що поліцейський, з`ясовувавши, що ОСОБА_1 відмовляється підписувати акт огляду та не погодився з результатами тесту, взагалі пропонували йому пройти огляд на стан сп"яніння в найближчому лікувальному закладі.
Окрім того, з відеозапису вбачається, що працівники поліції не складали в присутності ОСОБА_1 направлення для огляду на стан алкогольного сп`яніння і такий документ на а.с.5, де вказано про його відмову пройти огляд в лікувальному закладі, складений без його участі та не зафіксований на відеокамеру, є неналежним доказом.
Тому твердження ОСОБА_1 про те, що він хотів пройти огляд в медзакладі, але його вимоги були проігноровані працівниками поліції, відеозаписами не спростовані.
Таким чином, за відсутності беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 був згідний з результатами такого огляду, вважаю, що в даному випадку не дотримано приписів Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим він не може вважатися таким, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.
Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).
Відповідно до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Таким чином, вважаю, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом перебування ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому доходжу висновку про відсутність в його діях події і складу даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до п.1 ст.247 КупАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, ч.1 ст.130 КУпАП та керуючись ст. 283,284 КУпАП,-
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного через Болехівський міський суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Головенко О.С.