Провадження № 3/761/3522/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Чайка О.С. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Монастирець Жидачівського р-ну, Львівської обл., громадянина України, паспорт № НОМЕР_1 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за частиною 1 статтею 1732 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 28 липня 2021 року серії ВАБ №390250, 28.07.2021 о 23:00 год. за адресою: АДРЕСА_3 , гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини пихологічного характеру, а саме: провокував на конфлікт та вигнав із квартири, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КУпАП).

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2021 року матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 173-2 КУпАП України направлено до Шевченківського УП ГУНП в м. Києві для належного оформлення.

14 грудня 2021 року справа повернулася до суду після дооформлення.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 17 грудня 2021 року матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 173-2 КУпАП України направлено до Шевченківського УП ГУНП в м. Києві для належного оформлення.

23 травня 2022 року справа повернулася до суду після до оформлення.

У судове засідання призначене на 03.06.2022, ОСОБА_1 не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся, шляхом надсилання судових повісток за адресою, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була неодноразово повідомлена про судове засідання, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, свідомо не вживала заходів для явки до суду, її поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

До того ж Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа «Каракуця проти України»).

З урахуванням наведеного, враховуючи, що судом вжито всіх можливих заходів для розгляду справи за участю ОСОБА_1 , з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, суддя вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 28 липня 2021 року серії ВАБ №390250, пояснення ОСОБА_2 від 28 липня 2021 року, інформаційну довідку №75913648, рапорт від 26 листопада 2021 року, рапорт від 15 лютого 2022 року, приходжу до висновку, що в діях останнього вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення насильства у сім`ї.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" (далі - Закон) домашнє насильство - діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання, зокрема, між особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи.

Відповідно до п. 17 ст. 17 вказаного Закону фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Разом з тим, враховуючи, що на момент розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, закінчився строк, передбачений ч.4 ст. 38 КУпАП, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення.

Відповідно до положень п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

У зв`язку з тим, що адміністративне стягнення на винну особу не накладається, то, згідно вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір з ОСОБА_1 стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 38, 40-1, 173-2, 278, 280, 283, 284, 285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст.173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва.

Суддя О.С. Чайка