Справа № 750/7904/21 Головуючий у 1 інстанції Крапивний Б.В.
Провадження № 33/4823/53/22
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участі захисника-адвоката Нестеренка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу захисника-адвоката Нестеренка С.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 грудня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 454 грн. 00 коп.

Як встановив суд, 16 липня 2021 року, о 00 год. 05 хв., ОСОБА_1 в м. Чернігові по проспекту Миру, 51, керувала транспортним засобом Audi A3, д.н.з.. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився у лікаря нарколога, що підтверджується висновком № 377 від 16 липня 2021 року, чим порушила вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, захисником-адвокатом Нестеренком С.О. в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях її підзахисної складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що вказане рішення винесено з порушенням законодавства про адміністративні правопорушення, оскільки суд формально підійшов до розгляду справи та не об`єктивно і не в повному обсязі дослідив всі матеріали справи.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що судом першої інстанції були взяті до уваги лише відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та дані відеозапису.

Стверджує, що відеозапис, доданий до матеріалів справи не може бути прийнятий до уваги як доказ, оскільки не відображає подію, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, а також, він не є безперервним, як того вимагає чинне законодавство про адміністративні правопорушення.

На думку апелянта, судом першої інстанції було залишено поза увагою те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом, а перебувала поблизу нього та свідчення ОСОБА_2 , що саме він керував автомобілем.

Також, вказує на безпідставність зупинення транспортного засобу.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника-адвоката Нестеренка С.О. в інтересах ОСОБА_1 , який висловився на підтвердження викладених в апеляційній скарзі вимог, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Не зважаючи на заперечення стороною захисту під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції на факт порушення ОСОБА_1 п. 2.9 (А) ПДР України, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в даному випадку полягає у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що об`єктивно підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння з відповідної медичної установи, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема:

- даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 303236 від 16 липня 2021 року, який є офіційним документом, що засвідчує факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення та в якому містяться пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, в графі «пояснення», про те, що остання не згодна з даними внесеними до протоколу, а також їй роз`ясненні права відповідно до ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України і з змістом протоколу її ознайомлено (а.с. 5);

- рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 1БУПП в Чернігівській області Радченко Р., де останній вказував, що було зупинено автомобіль Audi A3, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . При спілкуванні з водієм працівниками поліції виявлено у неї ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 погодилась пройти огляд щодо перебування у стані алкогольного сп`яніння у лікаря-нарколога, за висновком якого встановлено алкогольне сп`яніння (а.с.9);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 липня 2021 року № 377, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 7);

- відеоматеріалами, наявними у матеріалах справи та переглянутими судом апеляційної інстанції, де також ОСОБА_1 не заперечує той факт, що порушила правила дорожнього руху в результаті чого працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під її керуванням, та пояснила, що заїхала у аптеку і їй потрібно в лікарню до матері. (а.с. 6, 55).

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Вищезазначені докази в порядку ст.ст.251, 254 КУпАП в повному обсязі доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини.

Наявним у справі про адміністративне правопорушення доказам суд першої інстанції надав правильну оцінку та вірно встановив фактичні обставини справи.

Посилання викладене в апеляційній скарзі на те, що відеоматеріал не може слугувати доказом по справі, оскільки він не є цілісним від початку зупинки транспортного засобу, не заслуговує на увагу, оскільки вказаний відеозапис було додано до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 303236 від 16 липня 2021 року, а отже є лише одним із доказів, на підтвердження даних, викладених у протоколі складеному повноважною на те особою.

Судом апеляційної інстанції було ретельно перевірено відеозапис з відеореєстратора патрульного автомобіля (а.с. 55), згідно якого вбачається, що працівники поліції, через декілька секунд як автомобіль «Audi» рухався з вимкненими габаритними вогнями з вул. І.Мазепи та після завершення маневру повороту на просп. Миру поїхали за ним з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору. Вказаний автомобіль зупинився на парковці неподалік магазину «ЦУМ», після чого, один з працівників поліції відразу підійшла до автомобіля, який вони переслідували. При цьому, з відео вбачається, що з транспортного засобу «Audi» ніхто не виходив.

Тому, в даному випадку, за допомогою відеофіксації працівники поліції виконали вимоги щодо здобуття доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення.

Щодо доводів сторони захисту на безпідставне неприйняття до уваги судом першої інстанції пояснень свідка ОСОБА_2 , що саме останній керував автомобілем, то вони є необґрунтованими, оскільки як видно з відеозапису з відеореєстратора патрульного автомобіля, після повної зупинки переслідуваного автомобіля Audi A3 з нього ніхто не виходив, а до місця водія одразу підійшла працівник поліції (а.с. 55), і саме за кермом знаходилась ОСОБА_1 , яка не заперечувала, що порушила правила дорожнього руху (а.с. 6), згідно відеозапису до протоколу.

Більш того, свідок ОСОБА_2 надавав пояснення під час розгляду справи в суді першої інстанції, яким було надано відповідну оцінку, в зв`язку з чим суд дійшов висновку, що такі пояснення не слід приймати до уваги, з чим погоджується і апеляційна інстанція.

Твердження, викладені в апеляційній скарзі сторони захисту з приводу безпідставності зупинення транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_1 , відсутності у її діях складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення та відсутності її вини, внаслідок того, що дане адміністративне правопорушення вона не вчиняла, є такими, що не знайшли свого підтвердження під час перевірки доказів, які були предметом дослідження як в суді першої інстанції, так і під час перегляду справи апеляційним судом.

На думку апеляційної інстанції, позиція сторони захисту викладена в апеляційній скарзі направлена на уникнення відповідальності ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення.

Порушень закону, що тягнуть скасування постанови суду, як про це йде мова в поданій апеляційній скарзі, при апеляційному розгляді справи не було встановлено.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, її особи, ступеня вини та в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію її дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Нестеренка С.О. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 грудня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач