Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1146/22
Провадження № 3/553/555/2022
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15.06.2022м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Новак Ю.Д. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно протоколу проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

До суду для розгляду надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Судом встановлено, що 11.05.2022 року, близько 15:44 год. у АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкогольного запаху з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода), вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 та сина ОСОБА_3 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в їх сторону нецензурною лайкою, образами, погрозами фізичною розправою в наслідок чого могла бути завдана шкода психологічного характеру його дружині та сину, чим вчинив адміністративне правопорушення ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Згідно ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП при розгляді адміністративного матеріалу, не є обов`язковою, а тому вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних доказів.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 8 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України", зазначив, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. (Рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" № 3236/03 від 03.04.2008 року).

Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, докази наявні в ній та оцінивши їх в сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За умовами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 506475 від 11.05.2022 року, копією протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, копією письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

На підставі ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Проте покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

При визначенні виду та міри адміністративного стягнення ОСОБА_1 , суд враховує суспільно небезпечний характер вчиненого останнім правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, а тому суд вважає за необхідне призначити стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст.173-2 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою виховання, а також, запобіганню вчинення нових правопорушень. Підстав для призначення правопорушнику ОСОБА_1 будь-якого іншого стягнення, передбаченого санкцією ст.173-2 ч.1 КУпАП, суддя не вбачає.

Крім того, згідно Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп., встановленому ст. 4 вказаного Закону.

Керуючись ст.ст. 24, 173-2 ч. 1, 221 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним в скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу 340 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Ю. Д. Новак