Справа № 450/4247/21 Головуючий у 1 інстанції: Малахова-Онуфер А.М.
Провадження № 33/811/530/22 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Олашин Марини Миколаївни на постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 05 травня 2022 року,

з участю захисника правопорушника ОСОБА_1

- адвоката Олашин М.М.

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 03 жовтня 2021 року о 21 год. 40 хв. на вул. Відродження, 116-А в с.Суховоля Львівського району Львівської області, в порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР України, керував автомобілем «Honda Accord» р.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 - адвокат Олашин М.М. покликається на те, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки є незаконною та необґрунтованою, прийнятою за неповного з`ясування суддею обставин справи, невідповідності висновків судді дійсним обставинам та прийнятою з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що висновки суду про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є необгрунтованими та спростовуються матеріалами справи. Зазначає, що під час прийняття оскаржуваного рішення, суддею першої інстанції в порушення вимог ст. 268 КУпАП не вирішено клопотання про виклик і допит працівників поліції, в якості свідків. Стверджує, що жодних доказів вини керування транспортним засобом ОСОБА_1 не надано. Звертає увагу на те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, при цьому, відеозапис події є неповним, а також ОСОБА_1 не вручено направлення на огляд щодо стану сп`яніння, не роз`яснено його права та обов`язки. Звертає увагу на те, що при призначенні покарання не прийнято до уваги наявність у ОСОБА_1 інвалідності 2-ї групи, стану здоров`я, позитивної характеристики з місця роботи. Крім того, зазначає, що напередодні ОСОБА_1 вжив ліки нетрадиційної медицини та подвійну дозу Бронхолітину, до якого входить 96% етанолу, який і міг показати на приладі результат 0,34 проміле алкоголю.

Просить скасувати оскаржувану постанову і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Заслухавши виступ захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Олашин М.М. про розгляд справи у відсутності правопорушника та про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №086078 від 03 жовтня 2021 року, де викладена фабула вчиненого правопорушення; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 477170 від 03.10.2021; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу; роздруківкою приладу Drager Alcotest 6820, згідно якого встановлено у ОСОБА_1 наявний вміст алкоголю - 0,34 ‰ проміле; відеозаписом події яким суддя районного суду дала належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Крім того, як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП правопорушнику ОСОБА_1 були роз`яснені, проте, від підпису та пояснень останній відмовився, про що було зроблено відповідні відмітки в протоколі.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апелянта щодо порушення проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів, а у разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858.

Вказаних вимог Закону, працівниками поліції було дотримано у повному обсязі, оскільки було застосовано технічні засоби відеозапису та матеріали відеозапису були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення. Покликання апелянта на те, що працівники поліції не вручили ОСОБА_1 направлення на огляд в медзаклад, не вказує на безпідставність складання щодо останнього протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно, і не є підставою для скасування оскаржуваної постанови. Більш того, вручення водію направлення на огляд не передбачено нормами КУпАП, так і Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Відтак, апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим твердження в апеляційній скарзі в цій частині є необґрунтованими.

Покликання захисника Олашин М.М. про те, що алкоголю ОСОБА_1 не вживав, а в той день перед поїздкою прийняв лікарські препарати, в т.ч. і подвійну дозу медичного препарату «Бронхолітин» до складу якого входить еталон 96% який і міг показати на приладі результат 0,34 проміле алкоголю в крові, на думку апеляційного суду, не спростовує винуватість ОСОБА_1 у вчиненому, а невизнання ОСОБА_1 своєї вини у скоєному, суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, та відхиляє їх.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому відображено проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо тверджень апелянта про нездійснення суддею першої інстанції допиту свідків, то такі апеляційний суд не вбачає підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки виклик у судове засідання та допит свідків є правом, а не обов`язком суду. Поряд з тим, апеляційний суд вважає, що у матеріалах справи є достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 03 жовтня 2021 року, які між собою взаємоузгоджуються, є чіткими, несуперечливими, відтак сумнівів не викликають та не потребують додаткового виклику вказаних свідків у судове засідання для дачі пояснень.

Також, апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги в частині недоведення факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі доказами, зокрема, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №477170, згідно з якою 03 жовтня 2021 року о 21 год. 40 хв. в с.Суховоля, вул. Відродження,116А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, в якому не горіла ліва фара в темну пору доби в режимі ближнього світла, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП.

У ході апеляційного розгляду апеляційним судом не встановлено факту скасування вказаної постанови у встановленому законом порядку.

Покликання адвоката Олашин М.М. про те, що постанова не в повній мірі відповідає вимогам закону, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясувала усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини, майновому стану, обставинам, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне відмовити адвокату Олашин М.М. в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції стосовно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Олашин М.М. - залишити без задоволення, а постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 05 травня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.