Справа № 344/4681/22
Провадження № 3/344/2576/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Ковалюк І.П., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 вчинила ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання малолітніх дітей, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_1 06.04.2022 року близько 16 год 00 хв за адресою: АДРЕСА_1 , перебувала з явними ознаками алкогольного сп`яніння в присутності малолітніх дітей, а саме ОСОБА_2 , 2009 року народження, ОСОБА_3 , 2010 року народження та ОСОБА_4 , 2017 року народження, ОСОБА_5 2022 року народження, та вихованням дітей не займалася та не цікавилася.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася хоча в належний спосіб повідомлялася судом про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.129 Конституції України, ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності можливість дізнатись про визначений час розгляду. Жодних заяв та клопотань від ОСОБА_1 щодо реалізації прав до суду не подано. ОСОБА_6 також могла стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Оскільки, ОСОБА_1 повідомлено про судовий розгляд у спосіб, що визначений законом, тому правові наслідки за її відсутність в судовому засіданні законом повністю покладено на неї. Судом відкладався розгляд справи про адміністративне правопорушення, тому суд розцінює це виключно як спробу уникнути відповідальності за правопорушення шляхом затягування розгляду справи та строків притягнення до адміністративної відповідальності. За таких обставин, керуючись ст.268 КУпАП, вважаю, що справу можна розглянути за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При цьому суд зазначає, що у рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що вину ОСОБА_1 доведено зібраними в справі доказами, зокрема даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №064010 від 06.04.2022, копією акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 06.04.2022, фотофіксацією.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ №064010 від 06.04.2022, ОСОБА_1 06.04.2022 року близько 16 год 00 хв за адресою: АДРЕСА_1 , перебувала з явними ознаками алкогольного сп`яніння в присутності малолітніх дітей, а саме ОСОБА_2 , 2009 року народження, ОСОБА_3 , 2010 року народження та ОСОБА_4 , 2017 року народження, ОСОБА_5 2022 року народження, та вихованням дітей не займалася та не цікавилася, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.184 КУпАП.

Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.184 КУпАП як ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, та накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю, що до неї слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. ст. 7, 33, 184, 221, 283, 284, 285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106- 496 гривень 20 копійок судового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Іванна КОВАЛЮК