Справа № 595/508/22
Провадження № 3/595/302/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2022

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Тхорик І.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , пенсіонерки,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13 травня 2022 року серія ВАВ № 057785, бабуся ОСОБА_1 13 травня 2022 року о 23 год. 45 хв. в м.Бучач по вул.Галицька, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов, а також виховання своєї онучки ОСОБА_2 , 2008 р.н., яка вживала алкогольні напої, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи присутньою в судовому засіданні, вину у вчиненому не визнала та пояснила, що після розірвання шлюбу між її сином та невісткою, онуки залишилися проживають разом з батьком в с. Переволока Чортківського району Тернопільської області. Їй відомо, що 13 травня 2022 року внуки: ОСОБА_3 (18 років), ОСОБА_4 (13 років) та ОСОБА_5 (12 років) приїхали в м. Бучач до своєї прабабусі, щоб допомогти їй по дому, в той час вона була у своєї дочки в м. Бучач по вул. Нікрасова. О 24.00 год. подзвонила поліцейська ОСОБА_6 і повідомила про необхідність забрати дітей з відділку поліції, проте не пояснила їй чому вони там перебувають. Вона інколи приїжджає до сина і допомагає йому з доглядом за дітьми, проте у дітей є батьки, а вона не є їх опікуном.

Заслухавши ОСОБА_1 та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Отже, диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого законодавчого акта, тому формулюючи суть правопорушення вказівка на нормативний акт, який передбачає обов`язки по вихованню дітей батьків, чи осіб, які їх замінюють, є обов`язковою.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 Сімейного кодексу України. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Отже, об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у трьох різних формах: ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя дитини; ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання дитини; ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання дитини.

Суб`єктом правопорушення є батьки неповнолітньої дитини або особи, що їх замінюють.

До осіб, що замінюють батьків і мають обов`язки щодо дитини, відповідно до положень Сімейного кодексу України, належать опікуни, піклувальники, особи, які усиновили чи удочерили дитину, патронатні вихователі, прийомні батьки, батьки-вихователі дитячого будинку, фактичні вихователі, особи, які взяли у свою сім`ю дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування.

Як вбачається з матеріалів справи, у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 зазначено про неналежний нагляд за онукою, що не тільки не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП та не розкриває об`єктивної сторони вказаного правопорушення, а також не зазначено, в чому конкретно полягає з її боку ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання стосовно її онуки ОСОБА_2 .

Крім того, матеріали справи не містять підтвердження того, що ОСОБА_1 являється суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Самі по собі наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, а саме те, що її онука вживала алкогольні напої, не може бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 , не виконує свої обов`язки щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дитини ОСОБА_7 та взагалі повинна це робити.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що за даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області, 28 листопада 2008 року, матір`ю дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_8 , батьком ОСОБА_9 .

Доказів того, що дитини ОСОБА_2 проживає з ОСОБА_1 , є її онукою та, відповідно, остання є особою, яка заміняє її батьків, тобто є суб`єктом правопорушення, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено.

За наведених обставин, відомості, які відображені у протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджені належними та допустимими доказами та не узгоджуються зі складом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, оскільки під час розгляду справи не встановлено ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання онуки.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин вважаю, що немає належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 252, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І. І. Тхорик