Єдиний унікальний номер 229/310/22
Номер провадження 3/229/278/2022 Категорія 156

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року Суддя Дружківського міського суду Донецької області Гонтар А.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліції № 1 Краматорського РУНП в Донецької області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . , раніше, протягом року, до адміністративної відповідальності не притягувався -

за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

20 січня 2022 року до Дружківського міського суду надійшов адміністративний протокол серія ААБ № 153772 від 04 січня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 04 січня 2022 року о 16:50 год., керував транспортним засобомВАЗ 21063 державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Яковлівська м.Дружківка Донецької області, з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покрову, тремтіння пальців). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці або у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в протоколі є його підпис.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Попри те, що особа не отримала або ухилилася від отримання судової повістки, її право на справедливий суд, гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було. Таким чином, особі повинно бути відомо про час і місце розгляду справи, оскільки є можливість стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. З таким висновком погодився ЄСПЛ у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» № 12307/16.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан сп`яніння, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, а також відеозаписом.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дане положення є формою правового забезпечення працівників поліції в процесі визначення здатності водіїв здійснювати безпечне керування транспортними засобами. За відмову від проходження медичного огляду водій відповідає відповідно до чинного законодавства так само як і за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, більшість протоколів про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП складається внаслідок відмови водія на місці зупинки пройти огляд на стан сп`яніння.

Однак, сам по собі факт відмови пройти огляд на місці зупинки ще не є підставою для притягнення водія до відповідальності за статтею 130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

А саме, згідно з ч.2 ст. 266 КУпАП уразі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

При цьому, огляд може проводитися не у будь-якому медичному закладі, а у закладі, який включено в Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення такого огляду. Цей перелік затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду в інших закладах заборонено законом.

Відповідно до ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан сп`яніння здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно із п.8 р. ІІ Інструкції №1452/735 форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Отже, зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки, працівник поліції ще не має права скласти протокол за статтею 130 КУпАП. У такому випадку закон покладає обов`язок на працівника поліції запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі.

Крім цього, проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо.

І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП.

Працівниками поліції ОСОБА_1 було виписано направлення для проходження відповідного медичного огляду, але, він відмовився від проходження і медичного огляду.

Таким чином, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 має місце адміністративне правопорушення, яке передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

В матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП міститься довідка ст. інспектора СРПП ВП № 1 Краматорського РУП ГУНП в Донецької області про отримання ним посвідчення водія інформація відсутня.

Отже в діях ОСОБА_1 безумовно є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також, враховуючи характер і ступінь здійсненого правопорушення, особу правопорушника, той факт, що вчинене адміністративне правопорушення мало місце і факт адміністративного правопорушення підкріплений доказами, раніше він до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення не притягався, суддя вважає за необхідне підвергнути правопорушника адміністративному стягненню у вигляді штрафу .

Згідно зі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі п.5 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_1 також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме, у розмірі 496,20грн..

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40-1, 283-284 КпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч ) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу підлягає сплаті на р/р № UA0005001 отримувач: Донецьке УК/Донецької області/ 21081300

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код за , МФО:899998.

Реквізити для сплати судового збору на користь держави, отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), на рахунок отримувача UA0026001 код класифікації доходів бюджету 22030106.

Виконавчий документ може бути предявлений до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А. Л. Гонтар