ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/390/22 Номер провадження 33/814/278/22Головуючий у 1-й інстанції Зуб Т. О. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
Категорія ч.1 ст.173-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О.,

при секретарі Гречці Є.В.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Пугача В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції з Лохвицьким районним судом Полтавської області, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 28 квітня 2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою судді Лохвицького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 грн. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 25 квітня 2022 року близько 22:00 год., маючи ознаки алкогольного сп`яніння, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно свого тестя ОСОБА_2 у вигляді умисних дій психологічного характеру, а саме висловлювався на адресу останнього нецензурною лайкою, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП, - домашнє насильство.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 28 квітня 2022 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтовується відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, а також порушенням місцевим судом права на належний судовий захист у зв`язку зі здійснення розгляду справи без його участі.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Пугач В.О. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали з мотивів, викладених в ній, просили її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати щодо визнання ОСОБА_1 винним за ч.1 ст.173-2 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Мотиви суду

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Виходячи зі змісту фабули ч.1 ст.173-2 КУпАП, суб`єкт даного правопорушення є певною мірою спеціальний, а саме осудна особа, яка досягла 16-річного віку та є одним з подружжя чи колишнього подружжя або іншою особою, з якою потерпілий перебуває або перебував у сімейних або близьких відносинах, тобто обов`язково має бути наявна ступінь спорідненості між правопорушником та потерпілим.

Об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення полягає, зокрема, у словесних образах, погрозах, приниженні, залякуванні та інших діяннях, спрямованих на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст.268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КУпАП, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №134770 від 26 квітня 2022 року вбачається, що 25 квітня 2022 року близько 22:00 год. ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно свого тестя ОСОБА_2 у вигляді умисних дій психологічного характеру, а саме висловлювався на адресу останнього нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю останнього.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на сукупність доказів, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №134770 від 26 квітня 2022 року (а.с.2), з яким скаржник на час підписання був згідний; пояснення потерпілого ОСОБА_2 , в яких зазначено, що його зять ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку та висловлювався нецензурною лайкою (а.с.4), рапорт на ім`я т.в.о. начальника відділення поліції №2 (м. Лохвиця) ГУНП в Полтавській області (а.с.3).

Оцінивши в сукупності зазначені докази, суддя прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства.

Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.

Натомість, доводи апеляційної скарги про порушенням місцевим судом права на належний судовий захист, у зв`язку зі здійснення розгляду справи без його участі та позбавлення таким чином можливості заявлення клопотання про допит свідків, апеляційний суд визнає безпідставним з огляду на таке.

Відповідно до положень п.7 ч.2 ст.129 Конституції України однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно положень ч.2 ст.277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.173-2 КУпАП розглядаються судом протягом доби.

Виходячи з положень ч.2 ст.268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

У п.41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьов проти України зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25 січня 2019 року №194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Апеляційний суд наголошує, що в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено про час, дату та місце розгляду адміністративної справи в суді, з якими скаржник був ознайомлений під підпис.

У свою чергу, ОСОБА_1 про причину неявки в судове засідання не повідомив, доказів, які б підтверджували поважність причини неявки не надав.

Отже, жодних об`єктивних даних, які б свідчили про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.

Враховуючи викладене, вважаю обґрунтованим висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства.

У свою чергу, вирішуючи питання щодо можливості звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до положень ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Суддя приймає рішення про малозначність правопорушення керуючись своїм суб`єктивним ставленням до події вчиненого правопорушення та призначає усне зауваження лише після оцінки всіх обставин провини й особи порушника.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з положеннями ст.34 КУпАП обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: щире розкаяння винного; відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; вчинення правопорушення неповнолітнім; вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Дослідивши обставини вчинення правопорушення, беручи до уваги особу правопорушника та наявність пом`якшуючих обставин, зокрема його щире каяття у вчиненому, наявність на утриманні малолітньої дитини, відсутність претензій з боку потерпілого та відсутність завдання значної шкоди окремим громадянам або суспільству, апеляційний суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, та закриття провадження в даній адміністративній справі.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.284 та 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 28 квітня 2022 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Постановити нову постанову, якою на підставі статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і обмежитись усним зауваженням.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі частини 2 статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.О. Панченко