Справа №760/5511/22 3/760/4130/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 червня 2022 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Ріхтер В.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу ОСОБА_1 09.05.2022 року приблизно о 22.40 год. по пр. Валерія Лобановського, 82 в м. Києві керуючи мопедом «Ямаха», державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив п.п. 2.4, 8.9 «б» ПДР України, тобто вчинив правопорушення.

Оскільки дії водія ОСОБА_1 носять ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, справу направлено для розгляду до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, зазначив, що він дійсно у зазначений час та день рухався мопедом. При цьому порушив комендантську годину, однак через поламку мопеду. Він проїжджав блок пост, ніхто йому взагалі не сигналів, жодних маячків не було. За ним почала гнатися поліція, стріляти по ньому, він перелякався, звернув у двори, почав втікати, однак останні його наздогнали, підрізали, збили та побили.

Водночас для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення має бути чітко зазначено, які конкретно дії вчинила особа, чим допустила адміністративне правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП не знайшла свого підтвердження і він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122-2 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а провадження у справі необхідно закрити з наступних підстав.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Структура складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення - суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення; об`єктивну сторону - конкретні дії, що виразилися в порушені встановлених правил; суб`єкт правопорушення - конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку; суб`єктивну сторону складу - ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності.

Усі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП настає за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП , полягає у порушенні правил дорожнього руху, а саме невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктом правопорушення є водій транспортного засобу.

Суб`єктом правопорушення є суспільні відносини, що забезпечують порядок управління у сфері дорожнього руху.

Водночас відсутність факту правопорушення автоматично означає і відсутність складу правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до п.2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Згідно до п. 8.9 «б» Правил дорожнього руху вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, передбачені ч.1 ст.251 КУпАП, які б підтверджували, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом мопедом не зупинився на вимогу працівника поліції, тоді як з огляду на приписи ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (в даному випадку - на поліцейських).

Водночас, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Наведений висновок узгоджується з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини (справа «Малофєєва проти Росії», рішення від 30.05.2013р.).

Одночасно, суд звертає увагу, що особою, що складала протокол, не відібрано та не надано жодного письмового пояснення свідків, фото та відеофіксації правопорушення.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів, того, що ОСОБА_1 не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу.

Суд критично оцінює протокол про адміністративне правопорушення, і, у випадку невизнання вини особою, не вважає можливим на основі лише такого протоколу зробити висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 , оскільки він не підтверджується іншими доказами.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п. 1) ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тому, виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст.8, 62 Конституції України, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122-2 КУпАП, в зв`язку з чим провадження по справі в цій частині підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

У зв`язку з тим, що дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1) ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин, визначених п. 1) ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 124, 130, 247, 266, 283, 284, 285 КУпАП, суд

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ріхтер В.В.