Справа № 141/295/22
Провадження № 33/801/694/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Климчук С. В.
Доповідач: Голота Л. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л.О.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Панасюк Наталії Антонівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 28 липня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює водієм в АТ «Вінницяобленерго», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Оратівського районного суду Вінницької області від 28 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 до державного бюджету судовий збір в сумі 496 грн 20 коп (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Як зазначено в постанові суду, 18 червня 2022 року о 20 год. 25 хв. в смт. Оратів по вул. Вишневій водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у закладі охорони здоров`я КНП «Оратівська ЛПЛ» Оратівської селищної ради. Результат огляду алкогольне сп`яніння (2,56 ‰). Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.

Не погоджуючись із постановою суду, захисником Панасюк Н. А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП ґрунтується на припущеннях, що є недопустимим. У справі відсутні докази керування ОСОБА_1 автомобілем. Відеозапис не є допустимим доказом у справі, оскільки не є безперервним, запис здійснено працівниками поліції лише в домогосподарстві ОСОБА_1 .. У справі відсутні відомості про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених статтею 268 КУпАП. Працівники поліції також перевищили свої службові повноваження, оскільки їх юрисдикція не поширюється на території приватного домоволодіння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Панасюк Н. А. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП зроблено судом першої інстанції на підставі наступних доказів :

-протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 024955 від 18 червня 2022 року, згідно якого 18 червня 2022 року о 20 год. 25 хв. в смт. Оратів по вул. Вишневій водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у закладі охорони здоров`я КНП «Оратівська ЛПЛ» Оратівської селищної ради. Результат огляду алкогольне сп`яніння (2,56 ‰). Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України. (а. с. 2);

-акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 6 від 18 червня 2022 року, згідно якого результат огляд алкогольне сп`яніння 2,56 проміле. (а. с. 3, 4);

-висновку щодо результатів медичного огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 червня 2022 року (а. с. 5);

-рапорту старшого інспектора СПД № 1 ВП № 4 ГУНП у Вінницькій області капітана поліції Балинської Н., згідно якого 18 червня 2022 року о 20 год. 22 хв. вона перебувала біля проїжджої частини по вул. І. Франка, 43. В цей час помітила водія автомобіля ВАЗ 2101, д. н. з. НОМЕР_1 зеленого кольору, який керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння обличчя, після цього вона повідомила добовий наряд ГРПП СПД № 1 ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області. (а. с. 6);

-відеозапису з місця події (а. с. 9).

Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції вважає, що докази, які містяться у справі, свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а тому постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги про те, щовисновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП ґрунтується на припущеннях, що є недопустимим, оскільки у справі відсутні докази керування ОСОБА_1 автомобілем, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки факт керування автомобілем не заперечується ОСОБА_1 під час відеозапису здійсненого працівниками поліції.

Пояснення ОСОБА_1 , що містяться у протоколі, де він зазначає, що « працівники ДПС для своїх показників зупиняють і на подвір`ї», рапорт старшого інспектора СПД Н. Балинської та її покази, як свідка у судовому засіданні першої інстанції, відеозапис були вірно оцінені, як належні та допустимі докази судом першої інстанції, і на підставі яких суд дійшов вірного висновку про керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Аргументи апеляційної скарги про те, що відеозапис не є допустимим доказом у справі, оскільки не є безперервним, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки відеозапис містить фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Долучення до матеріалів справи декількох частин відеозапису не спростовує того факту, що відеозапис працівниками поліції вівся не безперервно.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що у справі відсутні відомості про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених статтею 268 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вважає такими, що дають правові підстави для скасування постанови суду, оскільки зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівники поліції також перевищили свої службові повноваження, оскільки їх юрисдикція не поширюється на території приватного домоволодіння, суд апеляційної інстанції не вважає такими, що дають правові підстави для скасування постанови суду.

При цьому, суд також звертає увагу на те, що Пленум Верховного Суду України у роз`ясненнях, викладених у пункті постанови від 24 червня 1988 року N 6 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зазначив, що за правилами статті 288 КУпАП України судами розглядаються скарги на постанови про адміністративні правопорушення. Інші дії адміністративних органів (наприклад, пов`язані із затриманням, особистим оглядом, вилученням речей і документів, відстороненням водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами, оглядом на стан сп`яніння) оскаржуються у встановленому для цього порядку.

Однак, ОСОБА_1 не оскаржувалися дії, бездіяльність працівників поліції щодо його огляду на стан алкогольного сп`яніння, перевищення службових повноважень працівниками поліції (стаття 267 КУпАП, частина перша, друга статті 286 КАС України).

Отже, невизнання вини ОСОБА_1 спростовується дослідженими судом доказами.

Невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності суд розцінює, як специфічний, обраний особою, спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, за яке передбачене суворе стягнення у виді значного штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильні висновки суду першої інстанції.

При вирішенні справи суддею дотримано вимоги статей 245, 268, 280 КУпАП, адміністративне стягнення накладене відповідно до правил, передбачених статтею 33 КУпАП, з урахування даних про особу правопорушника, ступеня його вини, характеру вчиненого правопорушення.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Панасюк Наталії Антонівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 28 липня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота