Справа № 748/358/22 Головуючий у 1 інстанції Меженнікова С.П.
Провадження № 33/4823/165/22
Категорія - ч. 4 ст. 172-11 КУпАП
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді Демченка О.В.,

захисника Кулініч К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника Кулініч К.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 лютого 2022 року,

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою суду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проходить військову службу на посаді старшого механіка-водія військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення і йому призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2465 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 496 грн. 20 коп..

Судом ОСОБА_1 було визнано винуватим в тому, що 31 січня 2022 року, о 08 год. 30 хв., старший солдат ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , повернувся до виконання обов`язків з військової служби 02 лютого 2022 року о 08 годині 30 хвилин, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Кулініч К.В. просить змінити постанову суду та прийняти нову, якою винести ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді попередження. Вказує, що розгляд справи було здійснено неповно, необ`єктивно та без з`ясування всіх обставин, адже наявна в матеріалах справи заява про розгляд справи без його участі та визнання вини подана не по формі, оскільки на момент її подання ОСОБА_1 не знав та не міг знати про судове засідання, що підтверджується відсутністю судових повісток в матеріалах справи. Вважає протокол про адміністративне правопорушення неналежним доказом по справі в розуміння статті 251 КУпАП. Зазначає, що фактично 31.01.2022 року ОСОБА_1 залишив розташування військової частини з дозволу командира і був відсутній на службі лише 01.02.2022 року. Вважає дані, що відображені в службовій характеристиці від 02 лютого 2022 року, безпідставними та не відображають його ставлення до виконання службових обов`язків. Звертає увагу, що за час проходження військової служби ОСОБА_1 неодноразово заохочувався за сумлінне виконання службових обов`язків безпосередньо в зоні ООС. Сторона захисту вважає, що є всі підстави для зміни постанови суду та заміни адміністративного стягнення у виді штрафу на попередження.

В засідання апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не з`явився.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою, апеляційний суд розглянув справу у відсутності особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, інтереси якої в суді представляла захисник Кулініч К.В. Вказане положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи. яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник Кулініч К.В. підтримала вимоги, викладені в апеляційній скарзі, та просила їх задовольнити, повідомивши, що ОСОБА_1 на даний час бере безпосередньо участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

З матеріалів провадження вбачається, що суд при розгляді провадженні вказаних вимог закону дотримався.

Частиною 1 статті 172-11 КУпАП встановлена відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.

Частина 4 статті 172-11 КУпАП, за якою ОСОБА_1 визнано винуватим, передбачає відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Положеннями ч.1 ст. 256 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Протокол про військове адміністративне правопорушення №0227 від 02.02.2022 року містить дані про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, яке кваліфіковано за ч.4 ст. 172-11 КУпАП як самовільне залишення розташування військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 .

При цьому, протокол містить посилання на наявність кваліфікуючої обставини, а саме вчинення ОСОБА_1 діяння в умовах особливого періоду.

Згідно вказаного протоколу, старший солдат ОСОБА_1 власноруч його підписав та в поясненнях додав, що був відсутнім на військовій службі 31 січня 2022 року через сімейні проблеми. На дзвінки не міг відповісти по причині несправності мого телефону.

Як вбачається з матеріалів справи,, згідно протоколу серії ДНК № 2/2949 про військове адміністративне правопорушення від 02 листопада 2021 року, старший солдат ОСОБА_1 раніше вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що проявилось у його появі та перебуванні на території військової частини, або підрозділу в нетверезому стані, в умовах особливого періоду.(а.с. 16-17).

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, за вказаних у постанові обставин є обґрунтованими, оскільки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються сукупністю доказів у даній справі. Зокрема, наведеними у постанові фактичними даними, що містяться у протоколі про військове адміністративне правопорушення та поясненнях самого ОСОБА_1 ; письмових поясненнях військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за встановлених судом обставин.

Апеляційний суд відмічає, що місцевий суд прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

За таких обставин, суд першої інстанції, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, в повному обсязі врахував вимоги ст. ст. 245, 280 КУпАП, які встановлюють завдання у справах про адміністративні правопорушення, а саме: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Твердження захисника щодо неповідомлення ОСОБА_1 місцевим судом про розгляд справи слід визнати безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в заяві, яка була додана до матеріалів адміністративної справи, просив розглянути справу без його участі, провину свою визнав, а тому підстави, які б давали можливість суду вважати даний документ сумнівними та неправдивими, відсутні. (а.с. 19).

Що стосується тверджень сторони захисту про те, що фактично 31.01.2022 року ОСОБА_1 залишив розташування військової частини з дозволу командира і був відсутній на службі лише 01.02.2022 року безпідставні, не мають будь-якого підґрунтя та підтвердження, і в повному обсязі спростовуються матеріалами справи.

Нічим не підтверджені твердження ОСОБА_1 про те, що він був відсутній на службі з сімейних підстав.

Згідно до вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність та враховується мета адміністративного стягнення, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи дані про особу правопорушника, його визнання провини, обставини справи, апеляційний суд вважає обґрунтованим призначення судом першої інстанції стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 172-11 КУпАП. Даний вид стягнення в цьому випадку призначений в мінімальних межах санкції статті, є доцільним і достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення нових правопорушень, тому доводи з цього приводу слід відхилити.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 245, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Кулініч К.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задовольнити.

Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 лютого 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП - без змін.

Постанова вступає в закону силу негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко