П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 р. м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Назарьова Л. В, розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого проживаючим у АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Встановив:

ОСОБА_1 27 серпня 2021 року о 01 годині 45 хвилин на 119 км автошляху Дніпро-Решетилівка керував автомобілем марки ВАЗ 21011 державний номерний знак НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу Drager 6810. Результат тесту 3,06 проміле.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомлений про те, що розгляд справи відбудеться у Кобеляцькому районному суді Полтавської області.

Справа надійшла до суду 10 вересня 2021 року.

В період з 10 вересня 2021 року по 17 січня 2022 судом разів призначався розгляд справи. Повістки про виклик ОСОБА_1 до суду чотири рази направлялись останньому за зареєстрованим місцем проживання ( перебування ) особи, яка притягається до відповідальності. Крім цього судом 06 грудня 2021 року та 24 грудня 2021 року прийнято рішення про застосування приводу ОСОБА_2 до суду з метою повного з`ясування обставин справи. Крім цього, з метою повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи судом здійснено виклик останнього до суду за вказаним ним у письмових поясненнях номером мобільного телефону.

Також, для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду.

Така позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі "Пономарев проти України" Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 , який протягом майже чотирьох місяців із часу складення відносно протоколу про адміністративне правопорушення і до дати прийняття остаточного рішення в справі мав можливість бути належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи та скористатися своїми правами, наданими йому ст. 268 КУпАП. Крім цього, участь особи, яка притягається до відповідальності за ст. 130 КУпАП не є обов`язковою.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 2.9 а Правил дорожнього руху України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винність ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні підтверджується дослідженими судом доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 159027 від 27.08.2021 року, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_1 27 серпня 2021 року о 01 годині 45 хвилин на 119 км автошляху Дніпро-Решетилівка керував автомобілем марки ВАЗ 21011 державний номерний знак НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу Drager 6810. Результат тесту 3,06 проміле;

- постановою про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП, яка набрала законної сили та підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, із якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведений за допомогою тесту, результат якого позитивний 3,06 проміле;

- результатом тесту на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого вбачається, що 27 серпня 2021 року о 02 годині 11 хвилин ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Результат огляду 3,06 проміле;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , який пояснив, що вживав алкогольні напої та керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння;

- відеозаписом із місця події, на якому вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. За результатами огляду на стан сп`яніння результат позитивний. Свою вину визнав. Від медичного огляду в медичному закладі відмовився.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

Частиною 1 статті 130 КУпАП визначено, що за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння передбачена відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням конкретних обставин та характеру вчиненого правопорушення, а саме те, що ОСОБА_1 раніше до відповідальності за подібне правопорушення не притягувався ( згідно даних, наявних у справі), вважаю застосувати відносно ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, в мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При вирішенні питання щодо позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами суд враховує матеріали справи із яких вбачається, що ОСОБА_1 не має права керування транспортними засобами.

Згідно постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від23грудня 2005року за № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Враховуючи викладене, суд не застосовує до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Також, відповідно до ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 23, 24, 27, 40-1, 130, 280, 283 КУпАП, суддя,

Постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) гривень.

ОСОБА_1 роз`яснюється, що у разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя