Справа №: 343/1906/21
Провадження №: 3/0343/36/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2022 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді Монташевич С.М.,

з участю: секретаря судового засідання - Шикор Г.В.,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Кобилинець Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНП НОМЕР_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 18.03.2004, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, непрацюючого, одруженого, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, до адміністративної відповідальності притягувався 24.09.2021 за ч. 1 ст. 126 КУпАП,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

01 жовтня 2021 року у Долинський районний суд Івано-Франківської області поступили матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 244978 від 24.09.2021, ОСОБА_1 24 вересня 2021 року о 23.24 год. в с. Мала Тур`я по вул. Турянська керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення:

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вищевказаного правопорушення не визнав. Вказав, що 24 вересня 2021 року дійсно був зупинений працівниками поліції у зв`язку з тим, що у транспортному засобі, яким він керував, не горів задній габарит. Йому було запропоновано пройти тест на факт вживання алкоголю, від чого він не відмовлявся, навпаки, погодився вичнити всі необхідні дії, оскільки спиртне не вживав. Так як він не довіряв приладу Драгер, просив забезпечити двох свідків при проведенні огляду на факт вживання алкоголю. Вважав, що, відмовившись від огляду за допомогою приладу Драгер, процедура на цьому не завершиться, оскільки від проходження огляду на місці зупинки та у лікуальному закладі не відмовлявся. Однак, працівники поліції не роз`яснили процедуру огляду, його прав, запропонували підписати пустий протокол, після чого сіли у свій автомобіль і поїхали, залишивши його біля транспортного засобу.

В останнє судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, перший у письмових поясненнях просив закінчувати розгляд справи за їх відсутності, у яких також вказав, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ні на місці зупинки транспортного засобу, ні у медичному закладі, куди його ніхто не направляв. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейський не дотримався вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспотних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, та 266 КУпАП. Відповідно до вимог вказаної Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у працівника поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно з п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведегння огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння він не відмовлявся, навпаки, наполягав на проведенні такого огляду з дотриманням вимог закону, що чітко чути на відеозаписі, де він вказує працівникам поліції, щоб ті робити все, як пише закон.

Після зупинки йому не було роз`яснено його прав та процедури огляду, хоча поставлене йому у провину адміністративне правопорушення прирівнюється до кримінального правопорушення у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому він мав право знати у вчиненні якого правопорушення його обвинувачують, бути чітко повідомлений про свої права та обов`язки, мати захисника.

У протоколі також відсутня відмітка про те, що йому вручена його копія. На відеозаписі зафіксовано, що працівник поліції запитує його, чи буде він отримувати копію протоколу і чи буде його підписувати, однак не зачитує його зміст. Оскільки бланк протоколу був пустий, тому від його підписання він відмовився. Факт того, що протокол не було заповлено, підтверджується і тим, що процедура оформлення адмінматеріалів тривала всього декілька хвилин, протягом яких оформити їх згідно з вимогами закону просто фізично не було можливо.

Також зазначив, що пройти огляд на місці зупинки йому було запропоновано за допомогою приладу Драгер 6810, хоча такий не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України. Надати інший прилад працівники поліції відмовилися.

Матеріали справи та протокол про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів відсторонення його від керування автомобілем та передачі транспортного засобу для керування іншій особі, що свідчить про те, що у поліцейських були відсутні законні підстави вважати, що ним вчинено правопорушення.

Крім того, до матеріалів справи долучений диск з відеофіксацією вчиненого адміністративного правопорушення, однак не зазначено за допомогою якого пристрою такий запис здійснено. Відеозапис є вибірковим та не містить фіксації того, як він вимагав для проведення огляду використати прилад Драгер 6820 або відвезти у медичну установу.

Враховуючи те, що належних та допустимих доказів його винуватості матеріали адміністративної справи не містять, просить провадження у даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

ІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та відеозаписи:

на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення в судове засідання надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 244978 від 24.09.2021, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 . Надавати пояснення на підставі ст. 63 Конституції України та підписувати протокол останній відмовився. Автомобіль ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_3 , залишено по місцю зупинки (а.с. 1);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 24.09.2021, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення обличчя, тремтіння рук, за допомогою Драгер 6810. Від огляду на стан сп`яніння водій відмовився. Під час складання акту проводилася відеофіксація (а.с. 2);

- направлення, складене о 23.27 год 24.09.2021 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в Долинську ЦРЛ, складеного у зв`язку з виявленими поліцейським ознаками сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, різка зміна забарвлення обличчя. Відповідно до направлення від огляду ОСОБА_1 відмовився, огляд у лікарні не проводився (а.с. 3);

- свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/7119, яке чинне до 07.10.2021, та свідчить, що Газоаналізатор Alcotest 6810 відповідає вимогам Методики повірки МПУ 066/05-2013 (а.с. 8);

- оптичний диск (а.с. 9), на якому містяться два відеозаписи:

на першому (2021_0924_232406_1_001) зафіксовано рух транспортного засобу, який рухається на зустріч патрульному автомобілю;

на другому (VID05F), який розпочато о 23.36 годин 24.09.2021, зафіксовано як працівники поліції просять особу пред`явити посвідчення водія та вказують, що у його транспортному засобі не горить задній габарит, з чим водій погоджується, оглянувши автомобіль. Також поліцейські повідомляють, що проводиться відеофіксація. Водія о 23.38 годин запитують чи вживав він алкоголь і чи готовий пройти тест на факт вживання спиртних напоїв, на що останній відповідає, що алкоголь не вживав, зробить так, як йому скажуть, згідний все робити, що передбачено законом. Тоді поліцейський ствердно запитує водія, вказуючи, що він таки відмовляється від огляду, на що останній каже "так". Водієві пропонують отримати копію протоколу, однак він просить зупинитись, оскільки він надав усі дані і не розуміє, що відбувається. Відеозапис триває 6 хв 53 с.

В свою чергу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в спростування своєї вини надала особисті пояснення.

Ш. Оцінка суду:

оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з врахуванням правової природи порушення, його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа "Озтюрк проти Німеччини","Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства").

При цьому, Європейський суд зазначав про те, що санкція у виді позбавлення прав на управління транспортним засобом розглядається як кримінально-правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності».

Таким чином, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинні застосовуватись судами, як джерело права, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, необхідно прийти до висновку, що особа, яка обвинувачується у вчиненні вищевказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку з чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Суд враховує, що ч. 1 ст. 130 КУпАП, в тому числі, передбачає відповідальність за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що в даному випадку ставиться у провину ОСОБА_1 .

За ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона вказаного вище складу адміністративного правопорушення полягає у тому, що особа має керувати транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовитися від огляду на визначення такого стану. Відсутність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності. Тобто, працівники поліції повинні представити суду докази того, що вони встановили факт керування автомобілем особою, в якої наявні ознаки алкогольного сп`яніння, дотримуючись встановленого законом порядку, запропонували особі пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і на місці зупинки транспортного засобу, і в медичному закладі, на що вказана особа погодилася або ж відмовилися, і відповідно у випадку відмови, її відмова належним чином зафіксована та може бути доказом, що підтверджує вину особи.

ОСОБА_1 у судовому засіданні та у своїх письмових поясненнях не заперечив факту керування ним 24 вересня 2021 року о 23.24 годин транспортним засобом, однак повністю заперечив вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки від проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся, що, відповідно до статті 251 КУпАП, може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

На обґрунтування факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду було надано протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення для огляду водія в заклад охорони здоров`я та рапорт.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Крім цього, постановою КМ України від 17.12.2008 № 1103 затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Відповідно до положень розділу I та II вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п.6 розділу І)

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.7 розділу І).

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п.3 розділу ІІ).

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п.5 розділу II).

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2). У випадку встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (п.10 розділу II).

Оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством (п.11 розділу II).

Аналогічне викладено й у вищевказаному Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, в якому, серед іншого вказано, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам (п.6). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.8).

Таким чином законодавство чітко регламентує огляд водія на визначення стану сп`яніння, дотримання визначеної процедури та порядку якого є однією з підстав для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналізуючи зміст долученого відеозапису та дії при цьому як поліцейського, так і водія, суд вважає, що працівники поліції не дотримались процедури проведення огляду, що передбачена вищезгаданою Інструкцією, відповідно до якої, працівники поліції повинні саме запропонувати пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», отримати чітку відповідь про погодження пройти огляд або відмову від проходження огляду, й в залежності від відповіді провести огляд на місці, у разі якщо водій погодився, або запропонувати пройти огляд в медичному закладі, у разі якщо водій відмовився проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер».

Так, при перегляді відеозапису встановлено, що працівник поліції не роз`яснив ОСОБА_1 порядок проведення огляду. Дії поліцейського фактично полягали у спонуканні останнього відмовитись від огляду. А саме, на відеозаписі зафіксовано, як працівник поліції запитує чи відмовляється водій проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 вказує на те, щоб інспектор проводив всі необхідні дії, як це вимагає закон, як скажуть, так він буде робити. Після чого працівник поліції у стверджувальній формі перепитує водія про те, чи відмовляється від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що отримує ствердну відповідь.

З переглянутого відеозапису судом також достеменно встановлена відсутність роз`яснення ОСОБА_1 змісту ст. 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Тобто, доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про те, що при складанні протоколу йому не було роз`яснено його прав, він не зрозумів, що відбувається та що йому ставиться у провину, є обгрунтованими та свідчать про істотне процесуальне порушення його прав.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що неповнота проведення процедури огляду на стан сп`яніння підтверджується і тим, що жодних документів у його присутності не складали, нічого йому не роз`яснювали, в більшості спілкувались з приводу причин зупинки та технічних несправностей автомобіля, з якими він погоджувався, а після його клопотання про забезпечення свідків, працівники поліції сіли в автомобіль, тому він зрозумів, що процедура огляду ще триває, натомість поліцейські запропонували йому підписати пустий бланк протоколу, який на місці зупинки йому не вручали, його зміст не озвучували, тому він і не розумів змісту правопорушення, яке йому ставилося у провину, та наслідків, які могли настати. При цьому він просив працівника поліції проводити всі необхідні дії, передбачені законом.

Даючи оцінку описаним твердженням ОСОБА_1 , суд звертає увагу на те, що відеозапис триває біля 6 хвилин (з часу зупинки і до повідомлення про можливість отримати копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та копію протоколу), що дає можливість прийти до висновку про швидкий перебіг подій, які мали місце 29.09.2021, та неможливість швидкого реагування особи, яка не має на це спеціальних знань, на події, які відбувалися (зупинено водія о 23.24 год, направлення у лікуальний заклад о 23.27 год, складено протокол о 23.30 год).

Пунктом 5 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

На відеозаписі не зафіксовано ні роз`яснення порядку застосування спеціального технічного засобу вимірювальної техніки, ні за допомогою якого саме приладу водієві пропонувалося пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, як і не пред`явлено його та документи, які підтверджують правомірність його застосування, тому пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в цій частині знайшли своє підтвердження.

При цьому, твердження сторони захисту про те, що прилад "Драгер 6810", який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, суд не приймає до уваги з таких підстав:

згідно із законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Вказаним законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016.

Таким чином газоаналізатори виробництва компанії Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить 1 рік.

Виходячи з викладеного, зазначений у протоколі газоаналізатор відповідає вимогам Методики повірки МПУ 066/05-2013 від 07.10.2021, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульваного засобу вимірювальної техніки № 12-01/7119, яке чинне до 07.10.2021, згідно з яким газоаналізатор «Alcotest 6810» зав. № АRВL-0058 виробник Drager Safety AG & Co. KGaA Німеччина, 07.10.2020 пройшов повірку і за її результатами відповідає вимогам МПУ 066/05-2013, що містить вимоги до метрологічних характеристик і значення метрологічних характеристик (клас точності, похибки, діапазон вимірювання) особливості застосування ЗВТ.

Не заслуговують на увагу і твердження захисника про те, що під час відмови від проведення огляду на стан сп`яніння обов`язковою є участь двох свідків, оскільки аналіз норми 266 КУпАП вказує на те, що присутність свідків необхідна у тому випадку, коли немає можливості застосувати спеціальний технічний пристрій. Натомість, як встановлено вище, під час спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції велася відеофіксація. При цьому, вищеописані інструкції, які вказують на необхідність залучення свідків, не приведені у відповідність з законодавчими змінами, які мають місце у КУпАП, тому суд керується при розгляді справи нормами, які мають вищу юридичну силу.

Також суд не бере до уваги посилання сторони захисту на те, що проведений працівниками поліції відеозапис не може бути доказом у даній справі у зв`язку з відсутністю на ньому цифрового підпису, оскільки спеціальним нормативно-правовим актом, а саме Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, скріплення електронного файлу у вигляді відеозапису електронним цифровим підписом не вимагається.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування, як на підставу відсутності складу адміністративного правопрушення, не є слушним, оскільки обставини того чи був він відсторонений від керування автомобілем не підлягають встановленню, так як предметом доказування в межах даної саправи є саме фактичні дані в частині відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Суд вважає долучений до матеріалів справи відеозапис належним та допустимим доказом, однак обставини, зафіксовані на ньому, хоч і відображають хід подій, що відбувались від моменту зупинки транспортного засобу до того часу, як працівники поліції закінчили складання процесуальних документів, проте не підтверджують правомірність їх дій та дотримання процедури як огляду, так і складення процесуальних документів, що описано вище.

Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено рапорт інспектора СРПП Т.Глушака (а.с. 4), який не може слугувати доказом винуватості особи, оскільки рапорт фактично є документом внутрішнього користування і його зміст полягає в тому, що працівник поліції інформує начальника ВП про правомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і, у розумінні статті 251 КУпАП, не може вважатися належним і допустимим доказом учинення адміністративного правопорушення (ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020). Тим більше, дані, зазначені в рапорті, не підтверджені жодними іншими доказами.

Слід також звернути увагу, що долучене до матеріалів справи направлення, складене о 23.27 год 24.09.2021 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, саме в Долинську ЦРЛ, тобто до закладу охорони здоров`я, який відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як юридична особа припинив своє існування. Крім того, з переглянутого відеозапису встановлено, що о 23.38 годин поліцейський запитав водія, чи вживав він алкоголь, після чого запропонував пройти огляд. Виходячи з викладеного, направлення було складено за 10 хвилин до того, як особі запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, що підтверджує пояснення ОСОБА_1 , що таке у його присутності не складалося та у лікувальний заклад для огляду його ніхто везти не збирався, як і конкретно не пропонував, а він від такого не відмовлявся. Отже, у матеріалах справи не має жодного доказу того, що після відмови від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки і до складення протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції у присутності ОСОБА_1 було складено направлення на огляд водія у відповідний заклад охорони здоров`я. Факт складання направлення не зафіксовано і на відеозаписі.

У матеріалах відсутні докази, що після зупинки водія ОСОБА_1 та виявлення ознак алкогольного сп`яніння у його присутності складався акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, що водієві надавався його другий примірник, як і того, що він відмовився від його підписання та отримання. Таких підтверджень не міститься і на відеозаписі.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підписання протоколу, як і відмовився від дачі пояснень, ознайомлення з місцем та часом розгляду справи. Однак, до матеріалів справи не долучено жодного доказу, який би підтверджував підставність внесення таких записів до протоколу. Не міститься підтвердження таких обставин і в долученому до протоколу відеозаписі.

Матеріали справи не містять доказів складення протоколу у присутності водія та наданння йому його копії, натомість знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, що протокол не був оголошений особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, як і не спростовані твердження останньої, що такий взагалі не був заповнений на місці.

Тобто даних, які б безсторонньо підтверджували перебіг повної процедури проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 у відповідності з вимогами законодавства матеріали провадження не містять.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Таким чином, наведені факти відповідно до ст. 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

З наданих доказів на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вище викладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, ст. 1, 7, 9, 23, 33, 130, 245, 251, 252, 254, 266, 280 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 №100, Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженій наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 та, керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя С.М. Монташевич