33/804/48/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року м. Маріуполь

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Свіягіна І.М., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Лазаренка Є.Ю. на постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 грн.,

в с т а н о в и л а :

згідно постанови судді Федоряка В.П. 24.11.2021 о 20 год. 27 хв., в Донецькій області, м. Маріуполь, Центральний район, провулок Артилерійський, буд.6, керував автомобілем ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей, що не реагують на світло, природна блідість обличчя, виражене тремтіння рук. В присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у КНП МЦПЛЗ м. Маріуполя, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік

На зазначену постанову ОСОБА_1 та його захисник адвокат Лазаренко Є.Ю. подали апеляційну скаргу, в якій просять її скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Посилаються на те, що судом порушені вимоги ст.268 КУпАП, внаслідок чого однобічно і неповно досліджені обставини, які мають суттєве значення у справі, а висновки судді не відповідають дійсності.

Так, про час і місце розгляду справи правопорушник не був повідомлений належним чином, оскільки відповідно до протоколу розгляд справи призначався на 13.12.2021 року, а на офіційному сайті Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області в розділі «інформація щодо стадій розгляду судових справ» справа була призначена на 20.12.2021 року. Прибувши в суд саме 20.12.2021 року, йому повідомили, що справа розглянута 13.12.2021 року, а дата, вказана на сайті була помилковою.

Крім того, вважають, що працівниками поліції було порушено процедуру оформлення доказів та порядку фіксації правопорушення, тому протокол є неналежним та недопустимим доказом.

Вказують, що під час спілкування з ОСОБА_1 , працівник поліції, підійшовши до нього впритул, вимагав від ОСОБА_1 дивитись у вічі поліцейському, світив йому в очі ліхтарем, що може, на їх думку, розцінюватись, як загроза, моральний тиск та принизливе і упереджене становлення до водія, оскільки Інструкція «про порядок виявлення у водіїв ознак сп`яніння» не надає працівникам поліції права світити ліхтарем у вічі водію. Ознаки сп`яніння поліцейським мають виявлятися під час спілкування з водієм, виходячи з його поведінки.

Також, працівниками поліції був порушений порядок огляду на стан наркотичного сп`яніння, а саме, працівниками поліції не було проведено огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки, а одразу було запропоновано пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, що свідчить про їх упереджене ставлення до останнього.

Крім того, в порушення вимог чинного законодавства, акту щодо огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , працівниками поліції складено не було.

Ще зазначають, що після роз`яснення правопорушнику прав та обов`язків, працівники поліції не запитали, чи зрозумілі йому права та чи хоче він ними скористатись.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Лазаренко Є.Ю. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, захисник надав заяву, в якій просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, а тому, відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, наявні підстави для здійснення апеляційного перегляду вказаної справи за відсутності останніх.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю що вона не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно постанови суду дана справа розглянута за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Проте, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №280980 від 24.11.2021 року, правопорушеник ОСОБА_1 був повідомлений про дату та місце розгляду справи відносно нього саме на 13 грудня 2021 року в Жовтневому районному суді м. Маріуполя Донецької области, про що поставив особистий підпис (а.с.3).

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, ОСОБА_1 , повинен був виявивши розбіжність між датою, на яку було призначено розгляд справи та датою, яка була вказана на сайті Жовтневого районного суду, звернутись до суду першої інстанції для уточнення дати та часу фактичного розгляду справи відносно нього.

Таким чином, апеляційним судом не приймаються до уваги посилання апелянтів на порушення з боку суду права на захсит ОСОБА_1 .

Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно роз`яснень, викладених у п.24 постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Статтями 245, 278, 280 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу, за його ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що суддя місцевого суду прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Цей висновок, зокрема, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ААБ №280980 від 24.11.2021 року (а.с.2), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.5), в присутності яких ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, відеозаписом.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Ці докази суд об`єктивно визнав достовірними, оскільки вони не суперечать фактичним обставинам і об`єктивно узгоджуються між собою та відеозаписом.

Отже, сам факт відмови від проходження медичного огляду утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України.

Відповідно до п.2.5 ПДР України (в редакції Постанови КМ № 161 від 22.03.2017) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Твердження правопорушника ОСОБА_1 та його захисника про те, що працівниками поліції порушено порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, саме, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, не можуть бути прийняті до уваги, з огляду на наступне.

Ознаками наркотичного сп`яніння згідно з пунктом 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція) є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З аналізу пункту 1 Розділу ІІ вказаної Інструкції слідує, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів лише водіїв, відносно яких є підстави вважати про їх перебування у стані алкогольного сп`яніння (зокрема, як вказано у даному пункті, щодо осіб, які мають ознаки сп`яніння, визначені пунктом 3 розділу І вказаної Інструкції).

Відповідно до вимог пункту 12 цього ж Розділу у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Таким чином, у разі виявлення у особи, яка керує транспортним засобом, ознак наркотичного сп`яніння, така особа підлягає медичному огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Також не приймаються до уваги посилання апелянтів на те, що правцівники поліції, підійшовши до ОСОБА_1 впритул, вимагали від нього дивитись у вічі та світили ліхтарем, що може бути розцінено, як загроза та моральний тиск, оскільки вони спростовуються відеозаписом з боді-камер працівників поліції, з якого вбачається, що дійсно, поліцейський світив в очі ОСОБА_1 ліхтарем, але лише для того, щоб встановити, як його зениці реагують на світло, тобто, пересвідчитись, чи є у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння. При цьому, ніякого тиску на останнього не було здійснено.

З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші посилання в апеляційній скарзі мають формальний характер, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.

При цьому, апеляційний суд керується висновком Європейського суду з прав людини, зробленим ним у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, де в п. 58 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст.ст.27,33 КУпАП.

Таким чином, слід визнати, що судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, які б були підставою для його скасування чи зміни не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Лазаренка Є.Ю. залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 грудня 2021 року якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького апеляційного суду І.М. Свіягіна