КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/4697/22 Головуючий у суді І інстанції Заруба П.І.
Провадження № 33/824/1590/2022 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Ігнатченко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника - Лебідь Л.М., апеляційну скаргу адвоката Лебідь Людмили Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 31 травня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 241158від 08 лютого 2022року ОСОБА_1 08 лютого 2022року о 23 год. 00 хв. по вул. Є. Чавдар, 28 керував транспортним засобом «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість шкірного покрову обличчя, тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стансп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на нагрудну боді-камеру 473927, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 31 травня 2022 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 496,20 грн в дохід держави.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, адвокат Лебідь Л.М. в інтересах ОСОБА_1 10 червня 2022 року подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржувану постанову, а провадження закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, мотивуючи вимоги тим, що у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи постанова суду є необґрунтовано і незаконною, такою що не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, прийнята з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зокрема зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення та в матеріалах справи відсутні належні докази, які підтверджують керування водієм ОСОБА_1 автомобілем марки «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_1 , о 23 год. 00 хв.08 лютого 2022 року. Вказує, що ОСОБА_1 в момент звернення до нього працівників поліції знаходився в автомобілі з вимкненим двигуном на околиці міста;працівники поліції під`їхали та підійшли до нього о 23:10:40 год., в той час як в протоколі зазначено, що він керував автомобілем о 23:00 год., направлення на огляд водія на стан сп`яніння виписано теж о 23:00 год.; відеозапис фрагментарний та не може слугувати беззаперечним доказом відмови ОСОБА_1 від проходження освідування на стан наркотичного сп`яніння, тобто протокол та інші докази містять розбіжності у часі правопорушення, а інкриміноване йому правопорушення не охоплюється змістом ст. 130 КУпАП, на що суд вказані обставини виправдав посиланням на неточності в часі як механічна помилка працівника поліції; суд першої інстанції не дав належної оцінки діям працівників поліції щодо недотримання вимог «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у протоколі не сформульовано який саме огляд ОСОБА_1 має пройти.

Далі по тексту апеляційної скарги апелянт викладає мотиви незгоди з діями працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та зазначає, що суд не надав оцінки та аналізу діям працівників поліції в оскаржуваній постанові.

При апеляційному перегляді справи захисник підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі, та просила її задовольнити додатково вказуючи, що в момент складання протоколу працівниками міліції відносно водія ОСОБА_1 автомобіль знаходився по вул. Колекторній у м. Києві згідно даних GPS моніторингу автомобіля.

Заслухавши пояснення адвоката Лебідь Л.М., яка підтримала апеляційну скаргу і обставини викладені в ній, оглянувши відеофіксацію складання адміністративного протоколу, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова місцевого суду є законною і обґрунтованою, підстави для її скасування - відсутні, а апеляційна скарга такою, що не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають до з`ясування питання чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з нормами КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам у їх сукупності та ухвалив постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Висновки суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП єобґрунтованими, що підтверджується дослідженими доказами та ґрунтується на вимогах закону.

Як вбачається з матеріалів справи, протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 241158від 08 лютого 2022року ОСОБА_1 08 лютого 2022року о 23 год. 00 хв. по вул. Є. Чавдар, 28 керував транспортним засобом «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість шкірного покрову обличчя, тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло. Від проходженняогляду на стансп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на нагрудну боді-камеру 473927, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП(а.с. 1), чим у свою чергу спростовується пояснення апелянта щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки в протоколі зазначено всі обставини та пункт ПДР, який було порушено останнім.

Щодо розбіжності в часі, то в протоколі вказано час складання адмінпротоколу о 23:25 год., що відповідає даним відеофіксації з нагрудної боді камери поліцейського. Час керування водієм ОСОБА_1 автомобілем макри «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_1 , в адмінпротоклі вказано о 23:00 год. 08 лютого 2022 року, що також відповідає події відповідно до відеофіксації з бодікамери, на якій зафіксовано час коли поліцейські підійшли до водія ОСОБА_1 , який перебував за кермом автомобіля марки«Volkswagen Polo» і в ході їх розмови о 23:10 год. 08 лютого 2022 року водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.

Заперечення адвоката про адресу перебування автомобіля марки «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_1 о 23:00 год. 08 лютого 2022 року на вулиці Є. Чавдар у м. Києві спростовується даними з адмінпротоколу, який було оголошено ОСОБА_1 , зокрема і оголошено адресу, на місці складання протоколу та зафіксовано на бодікамеру, який він підписав на місці та зауважень з приводу часу та адреси не висловлював і в своїх письмових поясненнях в протоколі не зазначав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Із матеріалів справи та оскаржуваного судового рішеннявбачається, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у справі доказах.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

Згідно з положеннями ч.ч. 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Окрім цього, відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини викладені в протоколі, підтверджує скоєне правопорушення ОСОБА_1 та спростовує доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, та є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху (див. постанову КАС ВС у справі № 678/991/17 від 15.11.18).

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Реалізувавши своє право володіти та керувати автомобілем, ОСОБА_1 тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами викладеними вище.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Протокол підписаний особою, яка його склала.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки сп`яніння, виявлені працівниками поліції 08 лютого 2022 року у ОСОБА_1 в розумінні п.п. 1,2,3,4 п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 2ст. 19 Конституції України задекларовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до п. 11 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Уповноважені підрозділи органів Національної поліції наділені владними управлінськими функціями, та вжиття відповідних заходів, а тому оскарження їх дій та прийнятих ними рішень носить публічно-правовий характер та має розглядатись адміністративним судом в порядку визначеному КАС України.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, та письмових поясненнях, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, місцевим судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. v. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Дарницького районного суду м. Києва від 31 травня 2022 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись положеннями статті 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Лебідь Людмили Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 31 травня 2022 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Н.В.Ігнатченко