ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/3145/21 Номер провадження 33/814/124/22Головуючий у 1-й інстанції Городівський О.А. Доповідач ап. інст. Захожай О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Захожая О.І.,

при секретарі:Ряднині І.В.

за участі:особи, відносно якої складено протокол- ОСОБА_1

адвоката-Ковердяєвої Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 січня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

паспорт серія: НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164КУпАП та відповідно до санкції ст. 164 КУпАП, піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі ) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч гривень) на користь держави, без конфіскації виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496,20 грн. на користь держави.

Згідно з постановою судді, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 215454 від 24 листопада 2021 року, водій ОСОБА_1 о 11-00 год. 24.11.2021 року по вул.Сорочинській, 20 в м.Миргороді Полтавської області здійснював господарську діяльність з перевезення пасажирів на транспортному засобі Daewoo Lanos днз НОМЕР_3 з фішкою «Таксі Курортне 5-71-71», без отримання ліцензії на даний вид господарської діяльності, чим порушив ст.39 ЗУ «Про автомобільний транспорт», за що передбачено настання адміністративної відповідальності за ч.1 ст.364 КУпАП .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 прохає постанову скасувати, та прийняти постанову, якою звільнити його від адміністративної відповідальностя за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.167 КУпАП.

В обґрунтування скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції винесена з істотними порушеннями процесуального закону, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Крім того, зазначає, що 24 листопада 2021 року близко 11год. 00 хв. керував автомобілем Daewoo Lanos днз НОМЕР_3 по вул.Сорочинській в м.Миргород і був безпідставно зупинений екіпажом патрульної поліції. Працівник поліції почав звинувачувати ОСОБА_1 , що він здійснював господарську діяльність на автомобілі Daewoo Lanos днз НОМЕР_3 (із фішкою на даху «Курортне») із перевезення пасажира в режимі «таксі» без отримання ліцензії на даний вид господарської діяльності, чим порушив ст.39 ЗУ «Про автотранспорт».

Зазначає, що інспектор не роз`яснив йому права і у протоколі серії ВАБ № 215454 від 24.11.2021 відсутня дана відмітка. А також в протоколі ОСОБА_1 було зазначено, що він не здійснював перевезення, таксування. ОСОБА_1 вказує, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги факт, що інспектор не надав жодних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП та не продемонстрував відеозапис із нагрудної камери, на який посилається в протоколі.

Зазначає, що фішка таксі «Курортне» на даху автомобіля - це була одноразова реклама, за яку ОСОБА_1 отримав грошову винагороду від свого знайомого, що працює в таксі «Курортне». А також, що він не є суб`єктом господарювання, який здійснює господарську діяльність та зареєстрований відповідно до закону як підприємець.Стверджує, що не надавав послуг вартісного характеру і ,що в матеріалах справи не міститься жодного доказу, який вказував на отримання ОСОБА_1 прибутку від надання послуг по перевезенню.

Дослідивши матеріали , доводи апеляційноїскарги ,заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника - адвоката Ковердяєвої Л.В., вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суддя місцевого суду у відповідності до вимог ст. ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення повно, всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.164, , ґрунтується на матеріалах провадження та досліджених у судовому засіданні доказах.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до зазначеної вище норми Закону об`єктивна сторона цього правопорушення характеризується діями, спрямованими на провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом. Суб`єктом відповідальності в даному випадку є суб`єкт господарювання.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини в сфері регулювання господарської діяльності. У свою чергу, під визначенням господарської діяльності, розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Зазначена норма є бланкетною, що вимагає встановлення не тільки факту вчинення певного діяння, а також встановлення факту порушення цим діянням певних положень закону (або підзаконного акту), з посиланням на цей закон (або підзаконний акт).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Daewoo Lanos днз НОМЕР_3 , допустив порушення провадження господарської діяльності без одержання ліцензії.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП України, доведена належним чином дослідженими судом доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 215454 від 24.11.2021 та додатком до протоколу (а.с.4).

Невизнання вини ОСОБА_1 суд сприймає, як намагання уникнути відповідальності.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 164, КУпАП фактичні обставини справи, проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд першої інстанції прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушеня, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП у межах, установлених ч.1 ст. 164 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, які зазначені в адміністративному протоколі, ступеня вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Зважаючи на викладене, постанова суду, щодо доведеності вини та кваліфікації дій ОСОБА_1 , накладеного стягнення - є законною та обгрунтованою.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення , а постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 , - залишити без змін .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Захожай