Справа № 642/8250/21
Провадження № 3/642/65/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Бородіна О.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли до суду з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм КП «Тролейбусне ДЕПО 2», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18№ 213445 від 20.11.2021року, водій ОСОБА_1 ,20.11.2021 близько 11 год. 55 хв. за адресою: м. Харків, вул. Холодногірська, 6А,зупинка громадського транспорту «Волонтерська», керував т.з. тролейбус Богдан 70177 інвентарний номер НОМЕР_1 , який здійснював перевезення у міському сполученні за регулярним маршрутом № 27 «пр. Дзюби- вул. Новий Побут» у кількості 84 особи, що перевищує кількість місць для сидіння передбаченої технічною характеристикою т.з. на 50 осіб, чим порушив п.п.8 п.2-2 постанови КМУ 1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом «SARS-COV 2» та п.3.8 розділу 1 Протоколу 22 засідання регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки надзвичайних ситуацій Харківської обласної державної адміністрації від 21 вересня 2021 року, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Байгер А.І. надала до суду письмові заперечення, в яких зазначила, що надані до суду матеріали не містять відповідних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є безпосереднім суб`єктом господарювання, який здійснює діяльність з перевезення пасажирів, або, що він є власником зазначеного у протоколі транспортного засобу. Крім того, вважає, що докази надані на підтвердження вчинення ним правопорушення є неналежними та недопустимими. Свідки, на момент зупинки автобусу, були відсутні, а ті які були залучені при складанні протоколу не були свідками кількості пасажирів у автобусі. Так, на момент залучення поліцейським свідків, автобус був порожнім, що зафіксовано на відеозаписі долученому до матеріалів справ. Долучений до матеріалів диск з відеозаписом, також є неналежним доказом, оскільки з нього неможливо ідентифікувати суттєві обставини справи. Працівник поліції до салону автобуса не заходив, кількість пасажирів не встановлював. При цьому, ОСОБА_1 давав пояснення працівнику поліції, що в салоні була допустима кількість пасажирів лише відповідно до кількості сидячих місць. Крім того, вказувала, що до матеріалів протоколу не надано відомостей щодо технічної характеристики транспортного засобу яким керував ОСОБА_1 . Таким чином вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений із порушенням чинного законодавста, та обставини, викладені в ньому, не доведені відповідними належними та допустимими доказами, з огляду на що, просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні адвокат Байгер А.І. доводи викладені у запереченнях підтримала, просила закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст.44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Стосовно посилання представника, що ОСОБА_2 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, суд не може погодитись з такими доводами, оскільки за ч.1 ст.44-3 КУпАПсуб`єкт правопорушення є загальним, а не спеціальним.

Вказані обставини свідчать про безпідставність доводів щодо неможливості притягнення до відповідальності водія транспортного засобу за вказаною статтею.

Відповідно до частини 1 статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» установлено на усій території України карантин.

Відповідно до вимог пп.8 п.2-2 ПКМ України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», в редакції від 13.10.2021 року, - на період дії карантину забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньо-обласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

За змістом вимог ст.256, ч.1 ст.257 КУпАП, питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тобто всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Досліджуючи обставини вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1ст.44-3КУпАП судом переглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського та встановлено, що на ньому відсутня фіксація точної кількості пасажирів в салоні транспортного засобу тролейбус Богдан 70177 інвентарний номер 2633. Інших доказів щодо точної кількості стоячих пасажирів в салоні тролейбуса на розгляд суду не надано. Письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судом не приймаються, оскільки з переглянутого відеозапису встановлено, що вказані свідки були залучені працівником поліції, шляхом зупинення автомобіля який проїзжав поряд вже після того, як тролейбус був порожнім. Тобто, свідки не могли бачити кількість пасажирів у салоні.

Відповідно дост.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v.Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Відповідно до п. 1ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в справі відсутні достатні, допустимі та переконливі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.44-3КУпАП при обставинах зазначених у протоколі, а отже склад вказаного правопорушення в його діях відсутній, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 8, ч. 1 ст. 44-3, ст. ст. 221, 245, п. 1 ст. 247, 251, 256, 279, 280, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бородіна