"22" червня 2022 р. Справа № 363/1330/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

25 січня 2022 року о 16 год. 00 хв. на 46 км автодороги Київ-Вишгород-Десна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Hyundai днз. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення заперечив, повідомив, що алкогольних напоїв не вживав, коли до нього підійшли працівники поліції, автомобілем не керував, в той день їхав за ліками, тому, що хворів на коронавірус, і зупинився через віддишку, документів при собі не мав. Підтвердив, що відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою драгера. Зазначив, що протокол при ньому не складали.

Не дивлячись на невизнання своєї вини, вина ОСОБА_1 підтверджується сукупністю досліджених в суді доказів, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 041809 та його копією, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до Вишгородської ЦРЛ від 25.01.2022 року, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, витягом щодо отримання посвідчення водія ОСОБА_1 ,даними відеозйомки з місця події, та витягом з ІПС МВС України «Армор».

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Судом встановлено, що приводом огляду на стан алкогольного сп`яніння став відчутний від ОСОБА_1 запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода, що підтверджується письмовими матеріалами та даними відеозйомки з місця події.

З дослідженої в суді відеозйомки також встановлено, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу на вимогу працівника поліції після виявлення ознак алкогольного сп`яніння від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядкупротиправно відмовився, коли останній самостійно до медичного закладу не звернувся, докази протилежного суду не надав.

Від підпису протоколу ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що є відповідний запис в протоколі, який свідками підписаний.

Посилання ОСОБА_1 на хворобливий стан нічим не підтверджено, а його доводи про те, що він був відсутній при складанні протоколу повністю спростовуються матеріалами справи, оскільки обставини, які визначені в протоколі встановлені на відеозаписі з місця події.

Пояснення ОСОБА_1 є непослідовними і не узгоджуються між собою, сукупністю забраних доказів не підтверджуються, а навпаки спростовуються матеріалами справи. Тому суд доводи ОСОБА_1 відкидає як неспроможні та недостовірні.

Відтак суд вважає, що по справі зібрано достатньо доказів для прийняття обґрунтованого рішення й виконання вимог ст.ст. 1, 245, 283 КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що відомості викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України є достовірними та підтверджені зазначеними вище доказами.

За таких підстав, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вину у тому, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, доведено повністю.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП, пом`якшують або ж обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Правилами дорожнього руху України встановлено, що водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З матеріалів справи вбачається, що 07 травня 2009 року ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати, щодо нього стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 відноситься до категорій осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні стягнення суд ураховує конкретні обставини справи та дані про особу правопорушника, який щиро покаявся у вчиненому.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, ст. 130, 283 і 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП України судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп. на користь держави.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя