ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/240/22

Провадження № 3/568/205/22

09 червня 2022 р. м. Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Троцюк В.О., розглянувши адміністративну справу, матеріали якої надійшли від відділення поліції №2 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та вимоги ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені),

ВСТАНОВИВ:

19.02.2022 року о 21 год. 12 хв. в м.Радивилів вул.Кременецька водій ОСОБА_1 керування транспортним засобом «VOLKWAGEN TRANSPORTER» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Драгер №6820» №0044, що підтверджується тестом №620 від 19.02.2022 р. Результат огляду становить 0.42 % проміле, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою не визнав. Вказав що 19.02.2022 р. автомобілем «VOLKWAGEN TRANSPORTER» д.н.з. НОМЕР_2 не керував, за кермом транспортного засобу була його дружина ОСОБА_2 . Вважає, що відсутні докази керування ним транспортного засобу а тому просив провадження у справі про його притягнення до адміністративної відповідальності закрити за відсутності в діях події і складу адміністративного правопорушення. Окрім того, ознайлюючись з матеріалами справи в суді, він дізнався, що праціниками поліції було винесено відносно нього постанову про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 та ст.125 КУпАП. На даний час ним подано позов про її оскарження.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Сідоров І.А. додав, що належних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення працівниками поліції не надано. Протокол про адміністративне правопорушення серії ДРП18 №091145 від 19.02.2022 р. складний з грубими порушеннями вимог ст.256 КУпАП. На долученому до матеріалів справи DVD диску на відео відсутній факт керування ОСОБА_1 автомобілем «VOLKWAGEN TRANSPORTER» д.н.з. НОМЕР_2 . В сукупності всіх факторів просив провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні вказала, що 19.02.2022 року у вечірню пору доби повертались з м.Радивилів, вона керувала автомобілем «VOLKWAGEN TRANSPORTER» д.н.з. НОМЕР_2 . По дорозі, на виїзді з м.Радивилів, вони зупинились та чоловік війшов з автомобіля, щоб його оглянути. Коли чоловік вже знаходився біля автомобіля, під`їхали працівники поліції. Вона з автомобіля не виходила, тому що в ньому знаходилась спляча дитина. В подальшому до неї підішов правціник поліції та попросив показати посвідчення водія. В подальшому їй стало відомо, що було складено протокол відносно її чоловіка ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Сідоров І.А., свідка ОСОБА_2 дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції відеозапису, тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до ст.252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і на річковому транспорті та маломірних судах.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частино 1 статтею 130 КУпАП, є керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу.

Суб`єктом правопорушень, передбачених частиною 1 статтею 130 КУпАП, є водії транспортних засобів.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд звертає увагу на те, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Разом з тим, відповідно до ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Окрім того, відповідно до п.3 Порядку КМУ огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоров`я.

На виконання вимог п.2.7 Інструкції по оформленню матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.02.2001 року N 185, до протоколу залучаються матеріали, які підтверджують факт здійснення адміністративного правопорушення (рапорту посадовців, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення та ін.).

В доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, інспектором до протоколу про адміністративне правопорушення долучено DVD диск з відеозаписом, на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху. В судовому засіданні переглянуто DVD диск з відеозаписом, на якому чітко видно, що транспортний засіб «VOLKWAGEN TRANSPORTER» д.н.з. НОМЕР_2 не рухається, а припаркований на узбіччі дороги та біля нього знаходиться чоловік.

Крім того, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП із суб`єктивної сторони, повинні бути умисні дії особи, що також суду не надано достатніх доказів.

Судом не встановлено належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 відносно якого складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КупАП.

Розглядаючи дану справу і досліджуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції суд звертає увагу, що виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»). Наведені обставини свідчать, що адміністративне правопорушення передбачене статтею 130 КУпАП може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення,всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відсутність достатніх доказів вини свідчать про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому, згідно ч.1 ст.247 КпАП України, провадження в справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, п.1 ч.1 247, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя В.О. Троцюк