Провадження № 3-в/311/9/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Задорожко Д.А., розглянувши подання провідного інспектора Василівського районного № 1 відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області Куриліної І.Ю. про вирішення питання щодо подальшого виконання постанови Василівського районного суду Запорізької області від 11 жовтня 2019 року та звільнення від відбуття адміністративного стягнення в зв`язку зі строком давності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, на утриманні осіб не має, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- 11 жовтня 2019 року притягнутого Василівським районним судом Запорізької області до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно-корисних робіт,

В С Т А Н О В И В:

Провідний інспектор Василівського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області Куриліна І.Ю. звернулась до суду з поданням про вирішення питання щодо подальшого виконання постанови Василівського районного суду Запорізької області від 11 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_1 , посилаючись на те, що правопорушнику ОСОБА_1 було спрямовано виклики для постановки на облік, проте останній у визначений час за викликом не з`явився. ОСОБА_1 за вказаною у постанові суду адресою не проживає, інше місце його не відомо, що унеможливлює виконання постанови.

Враховуючи сплив строків давності виконання постанови, просила звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення.

Дослідивши матеріали особової справи, судом встановлено наступне.

Постановою Василівського районного суду Запорізької області від 11 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді суспільно-корисних робіт строком на 120 годин.

Правопорушнику ОСОБА_1 спрямовано виклики для постановки на облік, проте останній у визначений час за викликом не з`явився. Згідно перевірки Василівським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області з`ясовано, що ОСОБА_1 за вказаною у постанові суду адресою зареєстрований, але не проживає, інше місце його невідоме.

Відповідно змісту ст. 38 , ч.2 ст. 39 КУпАП , якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті; якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню.

Статтею 303 КУпАП встановлена давність виконання постанов про накладення адміністративного стягнення, але не зазначена процедура процесуального вирішення цього питання.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 [2] зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям правопорушення . У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, зокрема, норми ст.80 КК України , яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Судом встановлено, що постанова суду про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 не виконана з об`єктивних причин, а представником органу пробації вжито всіх заходів для встановлення місця проживання (перебування) правопорушника. Крім того, з часу набрання законної сили постановою суду про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт минуло більше ніж два роки.

На підставі викладеного, виходячи із неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , його слід звільнити від відбування покарання у виді суспільно-корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст.245, 300-304 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання задовольнити.

ОСОБА_1 звільнити від відбування адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно-корисних робіт, призначеного постановою Василівського районного суду Запорізької області 11 жовтня 2019 року, у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання скарги до Запорізького апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області Д.А. Задорожко