Справа № 462/1129/22 Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 33/811/573/22 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 13 травня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм у ФОП ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

цією постановою ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Згідно з постановою судді, до Залізничного районного суду на розгляд надійшов протокол серії ДПР18 №189604, складений 16.02.2022 року об 11.44 год. інспектором взводу №2, роти №2 , батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП капітаном поліції Васильчик О.О., згідно до якого 16.02.2022 об 11.25 год. у м.Львові, по вул. Городоцька, 271 водій ОСОБА_1 керував автомобілем RENAULT Mascott, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагували на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці). Він проходження огляду у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога водій відмовився у присутності двох свідків. чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Пащук А.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Залізничного районного суду м.Львова від 13 травня 2022 року, скасувати зазначену постанову та винести нову постанову, якою провадження закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою. Вважає, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні безпідставно визнав винним ОСОБА_1 опираючись на протокол та відео, хоча чіткої відмови не було, як і не було підстав для зупинки, також не було жодних ознак сп`яніння.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, оскільки в протоколі не зазначено пристрій, на який було зафіксовано події адміністративного правопорушення. Крім того, працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 прав та обов`язків, в тому числі право на правову допомогу.

Зазначає, що ОСОБА_1 не було роз`яснено прав та наслідків відмови, не зазначено взагалі за якими ознаками були встановлено стан сп`яніння.

Стверджує, що як вбачається із відеозапису ОСОБА_1 поводив себе адекватно, не сперечався рухи його були нормальними, правил дорожнього руху не порушував.

Наголошує, що ОСОБА_1 працює водієм та розвозить товар, а тому поспішав доставити відповідний товар по точкам призначення.

Вважає, що працівники поліції вирішили, без жодних на те причин, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння без жодних ознак.

Звертає увагу, що поняті не були присутні при оформленні відмови, вони лише підписали щось і поїхали, тобто нічого не засвідчували.

В обґрунтування строку апеляційного оскарження пропущений з поважних причин, оскільки станом на день подання апеляційної скарги копія оскаржуваної постанови апелянтом не отримана, при цьому просить врахувати той факт, що на даний час не працює реєстр судових рішень, щоб ознайомитися із судовим рішенням.

В судове засідання суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Пащук А.І. не з`явилися, хоча були належним чином повідомленими про час, дату та місце судового розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Пащук А.І. в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Так, практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, перевіривши наявні матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина перша ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення протокол серії ДПР18 №189604 від 16.02.2022 (а.с.1); відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції (а.с.2); поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 16.02.2022, які долучені до матеріалів справи, згідно яких останні засвідчили, що були присутні при тому, як ОСОБА_1 категорично відмовився у встановленому Законом порядку пройти перевірку для визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі (а.с.3), яким суд дав належну оцінку.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №189604 від 16.02.2022, водій ОСОБА_1 16.02.2022 об 11.25 год. у м.Львові, по вул. Городоцька, 271 керував автомобілем RENAULT Mascott, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагували на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці). Він проходження огляду у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога водій відмовився у присутності двох свідків. чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП..

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, факт відмови ОСОБА_1 зафіксований свідками у протоколі про адміністративне правопорушення ДПР18 №189604 від 16.02.2022 (а.с.1) та в письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили факт відмови особи, що притягається до адміністративної відповідальності від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (а.с.3), даними відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції, які містять фіксацію обставин події, з яких вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу інспектора пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовився.

Вказані докази, якими стверджується факт керування транспортним засобом та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, є логічними, послідовними, та такими, що взаємоузгоджуються між собою, а тому в апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в їх достовірності та допустимості.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №189604 від 16.02.2022 (а.с.1) складений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства і вони є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджують подію і обставини правопорушення. Крім цього, дані зазначеного протоколу узгоджуються з іншими доказами у справі. Отже, такий є належним та допустимим доказом у справі, який суд обґрунтовано поклав в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та враховує також і те, що правопорушник їх не оскаржував та жодних заперечень щодо правомірності таких не висловлював.

На переконання апеляційного суду, фактичні обставини справи суддею першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_5 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Залізничного районного суду м.Львова від 13 травня 2022 року.

Постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 13 травня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк