Провадження №3/461/109/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2022 року суддя Галицького районного суду м. Львова Мироненко Л. Д., при секретарі судового засідання Пахолко Д.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2021 року, о 21 год. 40 хв., в м. Львові, на площі Міцкевича, 1, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем FordFocus, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager «Alcotest 6820» HRHK 0051 у присутності двох свідків, що підтверджується тестом № 1217 від 02.12.2021р. від 21:57 год. 02.12.2021 року, результат 0.40 проміле. Крім того, з результатом тесту водій ОСОБА_1 не погодився, однак від проходження огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

Адвокат Микита Т.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав до суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, які підтримав в ході судового розгляду, згідно з якими просив закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування поданого клопотання захисник зазначив, що у інспектора УПП у Львівській області Коваля Юрія не було підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , оскільки останній не порушував правила дорожнього руху. Заначив, що протокол АББ № 264906 від 02.12.2021 р. складено за інше правопорушення, ніж те, яке описане у фабулі протоколу, а саме, на думку адвоката, протокол складено за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, поряд з тим, в фабулі протоколу зазначені відомості стосовно проходження ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager «Alcotest 6820» HRHK 0051. Вказує, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки останній самостійно звернувся в токсикологічний відділ Лікарні швидкої медичної допомоги КНП № «1 Територіальне медичне об`єднання м. Львова, де 03.12.2021. о 00 год. 08 хв.здав кров для дослідження вмісту етанолу, що підтверджується відповіддю КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги на запит адвоката Микити Т.В. від 28.02.2022р. № 07-06 вих.-1124. Результатом токсикологічного дослідження № 7613 проведеного від 10 год.00 хв. 03.12.2021р. до 11 год.00 хв. 03.12.2021. встановлено вміст етанолу в крові ОСОБА_1 в розмірі 0.14 проміле. Крім того, адвокат Микита Т.В, зазначив, що ОСОБА_1 хворів на вірус Covid-19. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 28.02.2022 року ОСОБА_1 рекомендовано вживати екстракт Елеутерокока по 30 крапель 3 рази на день протягом 3-х місяців. Інструкція до вказаного медичного засобу вказує, що вказаний екстракт містить у своєму складі етанол 40%.

Отже, зі змісту поданих суду клопотань та пояснень захисника в судовому засіданні встановлено, сторона захисту вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а також ставить під сумнів допустимість доказів у справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

П.1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п.2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під випливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідність.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними у пункті 1.4 розділу 1 цієї Інструкції, уповноважена особа Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.3 розділу ІІІ Інструкції, метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 відповідають складу адміністративного правопорушення та правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння. Його вина у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується даними які містяться в:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 264906від 02 грудня 2021 року;

-тестуванні на алкоголь за допомогою газоаналізатора «Драгер ARJL-0264» від 02грудня 2021 року, з якого вбачається, що результатом проведеного тесту є 0,40% проміле;

-відеозаписах з нагрудних камер поліцейських;

-акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів

Відтак, винність ОСОБА_1 підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення.

Щодо позиції особи, що притягається до адміністративної відповідальності про безпідставність зупинки автомобіля ОСОБА_1 суд вважає її непідтвердженою належними та допустимими доказами.

Твердження захисника про те, що протокол не відповідає вимогам діючого законодавства не знайшли підтвердження в судовому засіданні. В протоколі відображені усі фактичні обставини, в тому числі і незгода ОСОБА_1 з показниками газоаналізатора, яку він відмовився усунути шляхом проведення аналізів у лікарні. У зв`язку з виявленням алкоголю у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в протоколі зазначено, що остання порушила вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не зазначалася у протоколі як самостійна підстава для притягнення до адміністративної відповідальності.

На підтвердження помилковості показників газоаналізатора Drager «Alcotest 6820» HRHK 0051, суду стороною захисту були надані результати токсикологічного дослідження № 7613 від 06 грудня 2021 року із супроводжувальним листом № 07-06 вих-1124 від 12 лютого 2022 року. Однак, прийняти їх як належні та допустимі докази суд позбавлений можливості, виходячи з наступного. В результатах дослідження вказано, що воно розпочато о 10 годині та закінчене об 11 годині 03 грудня 2021 року. Дані супроводжувального листа містять відомості, що « ОСОБА_1 самостійно звернувся, без скерування поліції для забору крові на вміст етанолу. Персонал пояснив, що ця послуга платна і є невідкладні пацієнти, прийдеться дещо почекати. Прибув у відділення невідкладної медичної допомоги (травмпункт) 02 грудня 2021 року о 23:35 год. 03 грудня 2021 року о 00:03 год. послуга була оплачена в терміналі обстеження, забір крові відбувся 03 грудня о 00:08 год». Однак, як зазначив генеральний директор ОСОБА_3 , який підписав лист, такі відомості зазначені ним на підставі пояснень медперсоналу та записів в журналі реєстрації забору крові на етанол. В той же час, результати токсикологічного дослідження, скріплені печаткою як лабораторії, так і лікаря ОСОБА_4 . Хто з працівників медперсоналу лікарні надавав пояснення генеральному директору встановити неможливо, тоді як лікар ОСОБА_4 підписом та печаткою засвідчила результати аналізу проведеного дослідження з 10 по 11 годину 03 грудня 2021 року. На підтвердження забору крові у ОСОБА_1 суду не були надані копії записів в журналі реєстрації забору крові на етанол, про які зазначено у листі. Останній не засвідчений печаткою медичного закладу. Сам факт оплати медичних послуг о 00:03 не підтверджує забір крові у 00:08 год. та не спростовує зазначене у результатах аналізу проведеного дослідження з 10 по 11 годину 03 грудня 2021 року. А відтак, існує істотний проміжок часу між показником газоаналізатора Drager «Alcotest 6820» HRHK 0051 та результатом дослідження у лікарні з меншим показником. Крім того, надана інструкція для медичного застосування лікарського засобу елеутерококу не дає підстави стверджувати, що саме останній дав показник етанолу у такій концентрації.

З врахуванням наведеного вище, суд вважає доведеним невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам п.2.9 «а» ПДР України, якими водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

При цьому, судом враховується те, що керування в стані наркотичного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху, тяжкість якого обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Зокрема, у стані сп`яніння істотно знижується увага водія та швидкість його реакції, що зумовлює загрозу для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого водія та власності третіх осіб. Саме ця обставина і зумовила прийняття законодавцем Закону, яким було посилено відповідальності за керування в стані сп`яніння.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер правопорушення, ступінь провини та дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути в користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 130, 221, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ДСА України судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л.Д. Мироненко