Справа № 489/344/22
Провадження № 3/489/622/22
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Постанова

іменем України

21 червня 2022 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Гриненко Михайло Вікторович, розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №301822 від 30.12.2021 ОСОБА_1 інкримінується, що 30.12.2021 о 23.05 год. в м. Миколаєві, Інгульський район, по проспекту Богоявленському, в районі буд. №43, він керував транспортним засобом «DAF FTXF 1025.460», державний номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом ПП4, державний номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова). Зі згоди водія пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Alkotester Drager, в установленому законом порядку. Результати огляду склали 1,87 % проміле - проба позитивна. З результатом огляду водій згоден, тим самим порушив вимог п.2.9 "а" Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Від ОСОБА_1 надійшли письмові заперечення проти протоколу, про те, що він не був водієм транспортного засобу в розумінні Правил дорожнього руху України, оскільки на момент приїзду поліцейських транспортний засіб перебував в нерухомому стані та він ним не керував. Знаходився в кабіні автомобіля «DAF FTXF 1025.460», державний номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом ПП4 державний номерний знак НОМЕР_3 , який не глушив, з підстав обігріву авто, оскільки зупинився на ночівлю. Планував залишитись на ночівлю на стоянці, тому повечеряв та вжив стакан горілки, адже був за кермом два дні та дуже стомився. Зазначив, що його огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено з порушенням п.6 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, а саме: на місці стоянки транспортного засобу, а не на місці його зупинки. Акт огляду на стан сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів містить не його підпис, а саме тестування проводилось за відсутності двох свідків, що свідчить, на думку ОСОБА_1 , про неприпустимість таких доказів. Роздруківка ОСОБА_2 не містить інформації про назву та номер технічного засобу за допомогою якого було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння, що не дає достатніх підстав стверджувати, що цей технічний засіб пройшов калібрування та придатний до подальшого використання. Поліцейським не було роз`яснено ОСОБА_1 його право, у разі незгоди з результатами огляду на стан сп`яніння, на проходження огляду на стан сп`яніння в найближчому медичному закладі охорони здоров`я. Транспортний засіб «DAF FTXF 1025.460», державний номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом ПП4 державний номерний знак НОМЕР_3 , не знаходився під будинком 43 по проспекту Богоявленському в м. Миколаєві, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки вказаний будинок знаходиться між вул. Театральна та вул. Молодогвардійська, де рух вантажних авто взагалі заборонений. Наголосив, що коли до нього підійшли працівники поліції, автомобіль знаходився в нерухомому стані, за адресою: АДРЕСА_2 , на території заводоуправління ДП НВКГ "Зоря"-"Машпроект". Вважає, що покази свідків, наявні у справі, написані під диктовку зі слів поліцейських та з їх боку не було ніякого повідомлення на лінію 102, оскільки матеріали справи не містять цьому належного підтвердження. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП складений з порушенням вимог чинного законодавства, а тому не може вважатись допустимим доказом по справі. Провадження по справі просив закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дійсно керував транспортним засобом, але був тверезим, однак міг рухатися зигзагоподібно, оскільки був стомленим, і тому зупинився, щоб відпочити й переночувати, після чого вжив алкогольні напої. При проходженні огляду та складанні протоколу він не мав окулярів й тому не бачив показники спеціального технічного засобу. При цьому підтвердив, що не погоджувався із озвученими поліцейським даними про показники спеціального технічного засобу за наслідками огляду на місці, однак в закладі охорони здоров`я йому пройти огляд після проведення огляду на місці не пропонували.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (протокол про адміністративне правопорушення; тест №2069 від 30.12.2021; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою), переглянувши відеозаписи з нагрудного відеореєстратора поліцейського, суддя приходить до таких висновків.

Згідно з п. 2.9.а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з пунктами 5, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 Р. І Iнструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України N 1452/735 від 09.11.2015 р., у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, відповідно до наведених вище норм огляд водія на стан алкогольного сп`яніння є складною юридичною сукупністю та має складатись з такої послідовності: виявлення у водія ознак сп`яніння, проведення огляду на місці зупинки та в разі незгоди водія з результатами такого огляду чи відмови від такого огляду на місці зупинки пропозиція на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Однак в судовому засіданні з пояснень ОСОБА_1 встановлено, що останній був не згоден з результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного поліцейським на місці з допомогою спеціального технічного засобу, що також підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського, з якого вбачається, що після проведеного огляду ОСОБА_1 був не згоден з результатами такого огляду, про що зазначив поліцейському, який проводив такий огляд, та запропонував здати відповідні аналізи (кров). Однак поліцейський проігнорував вказані заперечення ОСОБА_1 проти результатів огляду на місці та не запропонував йому пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

При цьому, суддя оцінює критично наявний в матеріалах справи акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння як докази вчинення інкримінованого особі порушення, оскільки викладені у них відомості спростовуються вищевказаними поясненнями ОСОБА_1 про незгоду з результатами огляду з використанням спеціального технічного засобу на місці зупинки та відеозаписом з нагрудного реєстратора, з якого вбачається, що поліцейський не пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, та що відповідне направлення про огляд ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я писалося іншим поліцейським, який запитував у поліцейського, що проводив огляд на місці, про час, який необхідно зазначати в такому направленні, тобто викликає обґрунтовані сумніви з приводу дійсного направлення особи до закладу охорони здоров`я для проходження огляду, який, як зазначалося вище, виходячи із відеозаписів з нагрудного реєстратора поліцейського, ОСОБА_1 не пропонувався.

Крім того, з досліджених в судовому засіданні відеозаписів, вбачається, що на відео не було візуально зафіксовано показники технічного засобу, з допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а було лише оголошено поліцейським, що показник спеціального технічного засобу склав 1,87% проміле. При цьому, в судовому засіданні встановлено, що поліцейським не залучалися під час проведення огляду ОСОБА_1 свідки, які б могли підтвердити факт його огляду на місці зупинки та показники спеціального технічного засобу за наслідками такого огляду.

Також в судовому засіданні не встановлено належних доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, що останній категорично заперечив, зазначивши про те, що керував транспортним засобом в стомленому стані та вжив алкогольні напої вже після зупинки транспортного засобу.

При цьому вказані твердження ОСОБА_1 не спростовані матеріалами справи, зокрема поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які узгоджуються між собою, зі змісту яких вбачається, що водій автомобіля «Даф» здійснював некоректні маневри, що сам ОСОБА_1 пояснив фактом втоми, та на момент приїзду поліцейських перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, що сам ОСОБА_1 пояснив тим, що вжив алкогольні напої після зупинки транспортного засобу до приїзду поліцейських.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 був не згодний з результатами проведеного на місці зупинки огляду на стан сп`яніння, а поліцейські не забезпечили проведення його огляду в найближчому закладі охорони здоров`я - тому вказаний огляд є недійсним.

При цьому, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що підставою його складення відносно ОСОБА_1 є саме результати огляду останнього на місці зупинки з допомогою спеціального технічного засобу, з якими особа була не згодна, а тому дані спеціального технічного засобу не можуть бути доказом перебування особи в стані алкогольного сп`яніння при її незгоді з результатами такого огляду. Інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння ні протокол про адміністративне правопорушення, ні інші матеріали справи не містять.

Таким чином, встановлені в судовому засіданні обставини вказують на те, що складений відносно особи протокол про адміністративне правопорушення не може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення інкримінованого правопорушення, у зв`язку з тим, що містить відомості про обставини правопорушення, які спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, що вказує на недоведеність винуватості такої особи в інкримінованому їй правопорушенні.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний єдиним належним та допустимим доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, в частині підтвердження факту вчинення особою певного діяння, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а викладені у ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Відповідно до конституційного принципу, закріпленого в ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження у справі через недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з недоведеністю належними доказами складу такого адміністративного правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог закону і не дає змоги встановити винуватість особи в інкримінованому їй правопорушенні, та до протоколу не додано доказів вчинення адміністративного правопорушення, що не дає змоги встановити винуватість особи в інкримінованому їй правопорушенні, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол, є необґрунтованим належним чином та суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

Керуючись статтями 247,252,280,283,291,294 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: М.В. Гриненко