ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року м.Чернівці

Суддя Чернівецького апеляційного суду Марчак В.Я. за участю секретаря судового засідання Чобана А.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з доповненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13 січня 2022 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мареничі, Путильського району Чернівецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2020 та 2021 року народження, за ч.1 ст.130 КУпАП,-

УСТАНОВИВ

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 454 гривні.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказує, що постанова суду першої інстанції винесена без достатніх на те правових підстав, з порушенням норм чинного законодавства та без з`ясування всіх обставин справи, які мають значення для розгляду справи.

Вважає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено за допомогою приладу, який не є спеціальним технічним засобом та не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України та з порушенням вимог ст.266 КУпАП.

Стверджує, що відеозпис, доданий працівниками поліції до матеріалів справи, не може бути належним доказом , оскільки відеофіксація не була безперервною.

Вказує, що дані зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи та відомості зазначені в письмових поясненнях є сфальсифіковані і не відповідають дійсним.

Таким чином, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення та інші документи, складені при його оформленні не можна вважати належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

____________________________________________________________________

ЄУНСС 718/3164/22 Головуючий в І інстанції: Скорейко В.В.

Номер справи 33/822/89/22 Суддя-доповідач: Марчак В.Я.

Обставини, встановлені Судом першої інстанції.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 19 грудня 2021 року о 19 год. 35 хв., керував транспортним засобом Мазда МРВ, д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Дружби в с.Брусниця у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу Драгер Алкотест 6810, що зафіксовано на відеозапис. Результат огляду становить 1.41 ‰.

Позиції учасників апеляційного провадження.

ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Мотиви Суду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вказаних вимог дотримався.

Відповідно до п.2.9.а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цієї заборони тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, зібраних та поданих до суду працівниками поліції відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №183652, складеного 19 грудня 2021 року, ОСОБА_1 цього ж дня о 19 год. 35 хв., керував транспортним засобом Мазда МРВ, д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Дружби в с.Брусниця у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу газлоаналізатору «Alkotest Drager 6810 №0591», що зафіксовано на відеозапис. Результат огляду становить 1.41‰, тест №341 (а.с.1).

Протокол складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, оформлено компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, чітко викладено суть правопорушення, а тому є належним і допустимим доказом у справі.

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він 19.12.2021 року перебував у гостях, де вживав спиртні напої, після чого сів за кермо і направився додому та по дорозі був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР. В подальшому працівники поліції запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» з чим він погодився. З позитивним результатом тесту, що становив 1,41‰ погодився. ( а.с.3).

Зі змістом даних пояснень ОСОБА_1 ознайомився, про що свідчить його підпис.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, огляд проводився за допомогою газоаналізатора «Драгер» № 0591 у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нечітка вимова. Результат позитивний 1.41‰. З результатом огляду ОСОБА_1 погодився, що підтверджується його підписом на акті огляду.

Згідно роздруківки алкотестера «Драгер» 6810, прилад №ARBH-0591, результат тесту водія ОСОБА_1 на алкоголь позитивний, вміст алкоголю становить 1,41 ‰ (а.с.5).

Безпідставними є посилання в апеляційній скарзі про непридатність даного приладу до використання, оскільки з даної роздруківки вбачається, що останнє калібрування приладу проведене в грудні 2021 року.

Відповідно до висновку ДП "Український медичний центр сертифікації", від 18.01.2018 за № 45, використання медичних виробів "Газоаналізатори Drager Alcotest 6810" виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA (Germany), які були завезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 по 10.02.2015 є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 № 1747, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2016 року за № 1417/29547 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлені міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, а саме для Газоаналізаторів - один рік.

Наведене у свою чергу свідчить про придатність приладу на момент проходження огляду, а тому немає підстав піддавати сумніву вірність результатів вимірювання.

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, складеного 19 грудня 2021 року вбачається, що у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нечітка вимова, у зв`язку з чим йому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, однак ОСОБА_1 відмовився ( а.с.7).

Відеозапис з бодікамери працівників поліції узгоджується з письмовими доказами наявними в матеріалах справи та додатково підтверджує, що за кермом автомобіля перебував ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився, з результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу погодився.

Доводи апеляційної скарги, в яких ОСОБА_1 стверджує, що зміст даного письмового пояснення є неповним та сфальсифікованим не узгоджуються з відеозаписом та повністю відповідає йому, оскільки з нього чітко вбачається, що ОСОБА_1 вказав, що випивав спиртні напої.

Всупереч доводам апелянта, апеляційний суд вважає відеозапис з бодікамер належним та допустимим доказом у справі, оскільки відеозапис є повним, на ньому зафіксовано момент руху та зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 із роз`ясненням причин зупинки, прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, виявлення поліцейськими у водія ознак алкогольного сп`яніння, спілкування поліцейських з водієм ОСОБА_1 , процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, результат тесту, а також те, що ОСОБА_1 не висловив бажання проходити огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Твердження по відсутність свідків не беруться до уваги апеляційним судом, оскльки, ст.266 КУпАП не вимагає обов`язкової присутності двох свідків для проведення огляду водія на стан сп`яніння, а передбачає альтернативу у виді застосування технічних засобів відеозапису, що і було дотримано поліцейськими.

Доводи сторони захисту щодо порушення працівниками поліції процедури огляду на стан сп`яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП є безпідставними, оскільки при перегляді відеозапису в судовому засіданні апеляційної інстанції, судом жодних порушень виявлено не було.

Всупереч доводам апелянта, поліцейські після проведення огляду відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, передали його дружині і вручили тимчасовий дозвіл на право керування, що підтверджується відеозаписом та протоколом про адміністративне правопорушення, який підписаний ОСОБА_1 .

Твердження апелянта про неточності, допущені працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не можуть слугувати підставою для скасування постанови і закриття провадження у справі, оскільки не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що доведено сукупністю належних та допустимих доказів, наявних у матеріалах справи.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про те, що досліджені судом першої інстанції та апеляційним судом докази є належними і допустимими, та у своїй сукупності підтверджують, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР та своїми діями вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, доводи апелянта щодо відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд оцінює як обрану лінію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Окрім цього, апеляційний суд враховує факт визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення у суді першої інстанції, що зазначено в постанові.

Висновки суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до ст.ст.33,36 КУпАП.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 283, 294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13 січня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] В.Я. Марчак

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ В.Я. Марчак

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

09.02.2022 року

(дата засвідчення копії)