Справа № 141/66/22
Провадження № 33/801/398/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Климчук С. В.
Доповідач: Якименко М. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Якименко М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 05 травня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Оратівського районного суду Вінницької області від 05 травня 2022 року провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 000 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 3 роки, та стягнуто судовий збір в розмірі 496,20 гривень на користь держави.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки не в повній мірі досліджено докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Правопорушника ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. В заяві зазначив, що апеляційну скаргу підтримує.

Суд вирішив розглянути справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін, з огляду на таке.

Згідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 024784 від 22.01.2022 року, який є одним із доказів у справі, водій ОСОБА_1 22.01.2022 О 00 год. 34 хв. в с. Осична по вул. Шкільній керував т/з ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння очей, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху (а.с.14).

Крім того, відносно ОСОБА_1 також складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 444769 від 22.01.2022 року де зазначено, що 22.01.2022 в 00 год. 54 хв. в с. Осична по вул. Шкільна гр. ОСОБА_1 , перебуваючи у нетверезому стані, виражався нецензурною лайкою, на зауваження не реагував, поводив себе зухвало та нестримано, за що передбачена відповідальність за ст. 185 КУпАП (а.с. 4).

При цьому ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , 22.01.2022 в 00 год 34 хв в с. Осична по вул. Шкільній без права керування транспортним засобом, так як був позбавлений права керування 09.11.2021 Оратівським районним судом Вінницької області, за що постановою 22.01.2022 було накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмір 20 400 гривень за ч.4 ст. 126 КУпАП, копія якої знаходиться в матеріалах справи (а.с. 2).

Постановою Оратівського районного суду Вінницької області від 05 травня 2022 року справи відносно ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Постанова суду першої інстанції в частині закриття провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП скаржником не оскаржується, у зв`язку з чим в цій частині постанова суду не переглядається.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП є правильними і узгоджуються з дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 14); направленням на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення сп`яніння від 22.01.2022 (а.с. 16); актом медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння (а.с. 15); актом огляду тимчасового затримання транспортного засобу від 22.01.2022 (а.с. 17); поясненнями ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 (а.с. 18-19); довідкою про притягнення скаржника до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 20) з якої слідує, ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 20); постановою про накладення адміністративного стягнення за ч.4 ст. 126 КУпАП (а.с. 21) та відеозаписом, з якого вбачається, що правопорушник на неодноразові вимоги поліцейського про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився від проходження даного огляду (а.с.23).

Сукупністю зазначених вище доказів підтверджується винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Докази узгоджуються між собою, відображають реальний перебіг події, підтверджують факт відмови правопорушника від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

П. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до п.7 даної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

За таких обставин, оскільки за змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні.

Тому суддя вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема - пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Враховуючи наведене, працівниками поліції було дотримано порядок огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння відповідно до вимог Інструкції.

Будь яких пояснень правопорушник в протоколі про адміністративні правопорушення не подавав.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, в даному випадку винуватість ОСОБА_1 доводиться зібраними матеріалами по справі.

Доказів, які б підтверджували невинуватість скаржника, не надано.

Доводи в апеляційній скарзі, що з моменту прийняття спиртного ОСОБА_1 автомобілем не керував, не приймаються до уваги, оскільки спростовуються самим протоколом про адміністративне правопорушення, та іншими доказами, які знаходяться в матеріалах справи.

До суду належних та допустимих доказів на спростування вказаних обставин не надав.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП, згідно ст.251 КУпАП він є доказом в справі про адміністративне правопорушення

У протоколі викладені відомості, які підтверджуються і іншими дослідженими судом та наявними в матеріалах справи доказами.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Будь-яких порушень законодавства під час складання протоколів про адміністративні правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою скасування постанови суду, суддею апеляційного суду не встановлено.

Належних та допустимих доказів в підтвердження неправомірності в діях працівників поліції, ОСОБА_1 також не надав до суду першої інстанції, і до апеляційного суду.

Крім того, факт керування підтверджено постановою за ч.4 ст. 126 КУпАП, судом першої інстанції правильно зазначено, що в постанові ОСОБА_1 , будь-яких зауважень чи пояснень щодо її складання не вказав та її не оскаржував. З постановою був ознайомлений та згоден, про що свідчить його підпис, тобто він володів інформацією, яку підписував.

Щодо тверджень в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , що за кермом перебувала інша особа, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вказані обставини не підтверджуються жодними допустимими доказами, при цьому факт керування скаржником автомобілем, стверджується наведеними вище доказами.

З відео вбачається, що ОСОБА_1 наголошував на тому, що він не керував автомобілем, а йшов пішки по дорозі додому, однак в апеляційній скарзі скаржник вказує, що він спав у машині, бо посварився із родичом, який був за кермом. При цьому прізвище цієї особи відмовився повідомити суду, посилаючись на ст. 63 КУ, про що зазначив в апеляційній скарзі.

Дані доводи скаржника різниця з його позицією на момент зупинення працівниками поліції , тому апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 намагається ввести суд в оману та уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Отже доводи скаржника, що автомобілем не керував, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, є безпідставними та такими, що не впливають на правильність ухваленого судом рішення.

Всі ці обставини були досліджені судом першої інстанції і їм було надано відповідну правову оцінку.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що матеріалами справи підтверджено факт відмови ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в лікарні.

Апеляційний суд звертає увагу, що скаржник не заперечував факт того, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння та не заперечив факт відмови від проходження медичного обстеження, як на місці зупинки, так і в медичному закладі.

Інші доводи апеляційної скарги, суддя не приймає до уваги, так як ці доводи не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.5 ПДР і не свідчать про невідповідність складеного щодо нього протоколу вимогам ст. 256 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів прави, суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і надав їм належну правову оцінку. Відтак дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, що з урахуванням характеру вчиненого правопорушення є правильним та достатнім і відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

З урахуванням наведеного, доводи в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження у справі за відсутності події адміністративного правопорушення суд вважає безпідставними та не знаходить підстав для їх задоволення.

Також не приймаються доводи скаржника про те, що при оформленні протоколу та під час огляду не залучались свідки, а згідно змін до положень ст. 266 КУпАП з 17 березня 2021 року відсутність свідків допускається лише при огляді та при фіксуванні огляду на відео, про відмову від проходження огляду змін не було.

Так, Законом № 1231-ІХ від 16 лютого 2021 року внесено зміни до КУпАП щодо проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів, у тому числі, й до ч. 2 ст. 266 КУпАП. Згідно з положеннями частини 2 статті 266 КУпАП в редакції Закону України від 16 лютого 2021 року огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а у разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У вказаній статті зазначено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

В даному випадку під проведенням огляду на стан сп`яніння розуміється як згода на проведення огляду, так і відмова від його проведення.

Відтак вказані доводи скаржника в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та розцінюються суддею як намагання правопорушника уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та такими, що не впливають на правильність ухваленого судом рішення та склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин, доводи у апеляційній скарзі, що судом неповно встановлено та досліджено всі обставини справи, є безпідставними, оскільки не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Також суддя апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи скаржника, що суд першої інстанції припустився спрощеного підходу при розгляді справи. Суд першої інстанції під час розгляду справи дотримувався вимог статті 245 КУпАП, згідно якої завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, серед - іншого: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. При цьому суд першої інстанції викликав свідків, які з невідомих причин не з`явились.

Суд дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Оскільки водій ОСОБА_1 за наявності ознак алкогольного сп`яніння, як особа яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, висновок суду, що в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст.130 КУпАП, є правильним.

Разом з тим, відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає саме після встановлення факту відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння.

Даючи оцінку доказам по справі суд першої інстанції правильно прийшов до висновку та визнав винуватим ОСОБА_1 . Так як керуючи автомобілем водій не повинен перебувати в стані алкогольного сп`яніння, оскільки для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керуванням цим засобом у дорозі що передбачено Правилами дорожнього руху України.

Інші доводи, на які посилається скаржник, зводяться до незгоди з постановленим судовим рішенням, не спростовують висновків суду та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанцій норм процесуального права, яке могло призвести до неправильного вирішення справи.

Суддя вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст.ст.279, 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість та належність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для її вирішення, судом з наведенням відповідних мотивів встановлено, правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, прийнято до уваги те, що ОСОБА_1 повторно вчинив те саме правопорушення протягом року, своїми діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху.

З огляду на вказане апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 05 травня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Якименко