Справа № 569/5808/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2022 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Бердій М.А., з участю представника Рівненської митниці Андрусенка Ю.С., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Оспанова Р.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Поліської митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Славута, Хмельницької області, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- за ч.1 ст.483 Митного кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про порушення митних правил №0016/20400/2021 від 27 січня 2021 року зазначено, що 19.02.2020 року ОСОБА_1 в зоні діяльності Волинської митниці Держмитслужби ввіз на митну територію України товар легковий автомобіль марки «Nissan Qashqai», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 .

Переміщення автомобіля через митний кордон України проведено на підставі митної декларації типу ІМ40ЕЕ №UA204020/2020/208416 від 18.02.2020 року. 19 лютого 2020 року декларантом ТОВ «Рівне Брок» ОСОБА_2 в Поліську митницю Держмитслужби подано митну декларацію типу ІМ40ЕЕ №UA204020/2020/208569 для здійснення митного оформлення товару легковий автомобіль марки «Nissan Qashqai», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 з пакетом товаросупровідних документів: рахунком-фактурою від 17.02.2020 року №б/н, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 13.11.2015 року.

За результатом аналізу товаросупровідних документів, встановлено, що відправником та продавцем товару заявлена литовська компанія UAB «Travelis», покупцем та отримувачем ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідно до комерційного рахунку від 17.02.2020 р. №б/н, вартість автомобіля марки «Nissan Qashqai», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 становить 4200 євро. Митне оформлення вказаного транспортного засобу здійснено Поліською митницею Держмитслужби за основним методом визначення митної вартості на рівні 111 002,22 грн. на дату здійснення митного оформлення товару.

18.11.2020 року на адресу Поліської митниці Держмитслужби надійшов лист Митного департаменту протидії митним правопорушенням Державної митної служби України від 13.11.2020 року №20/20-02-01/7.13/2330, яким направлено звернення митних органів республіки Литва про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки по факту незакінченої процедури експорту транспортних засобів, у тому числі, товару легковий автомобіль марки «Nissan Qashqai», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , митне оформлення якого здійснено за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA204020/2020/208569 від 19.02.2020 року.

Митною адміністрацією Литви надано копію фактури від 17.02.2020 Serija TRF №16190 без заявлених у ній комерційних умов поставки на вартість 6000 євро (або еквівалент 158 574, 60 грн.). Поряд з тим, згідно литовської експортної митної декларації від 18.02.2020 року №20LTLC0100EK043A73, комерційними умовами поставки є EXW Tauraqe (Литва). При звірці відомостей згідно наданих митною адміністрацією Литовської Республіки копій документів з наявними та задекларованими відомостями за поданою МД від 19.02.2020 №UA204020/2020/208569, встановлено розбіжності стосовно комерційних умов поставки, реквізитів інвойсів (дата та номер), вартості товару.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 МК України.

Представник Рівненської митниці Андрусенко Ю.С. в судовому засіданні підтримав протокол про порушення митних правил №0016/20400/2021 від 27 січня 2021 року, просив суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Оспанов Р.О. суду пояснив, що ОСОБА_1 вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України не визнає. Просив суд закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України з підстав викладених у письмових поясненнях у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши думку представника Рівненської митниці Андрусенка Ю.С., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Оспанова Р.О., дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного:

Як було встановлено в судовому засіданні, 19.10.2020 року декларант ТОВ «Рівне Брок» для митного оформлення легкового автомобіля марки «Nissan Qashqai», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 до Поліської митниці Держмитслужби подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204020/2020/208569та товаросупровідні документи: рахунок-фактура від 17.02.2020 року №б/н, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 13.11.2015 року.

Поліською митницею Держмистлужби на підставі поданих документів проведено митне оформлення та випущено у вільний обіг на території України легковий автомобіль марки «Nissan Qashqai», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 .

Встановлено, що після митного оформлення даного товару Держмитслужбою України проводилась перевірка автентичності документів, на підставі яких ОСОБА_1 ввезено товар на митну територію України, а декларантом ТОВ «Рівне Брок» здійснено його митне оформлення. Зокрема, на це вказує лист Митного департаменту при Міністерстві фінансів Литовської Республіки №(20.4/15)3В-2133 від 20.03.2020 року, до якого надано копії експортної митної декларації №20LTLC0100EK043A73 від 19.02.2020 року та рахунку №16190 від 17.02.2020 року.

Суд вбачає, що такі дії митного органу свідчать про проведення останнім митного контролю.

Здійснюючи перевірку документів, отриманих від митних органів Литовської Республіки та документів, на підставі яких було проведено митне оформлення товарів митний орган зобов`язаний проводити таку перевірку лише у порядку та на підставах, що прямо передбачені законодавством.

З Розділу ХІ Митний контроль МК України вбачається, що митні органи після митного оформлення та випуску у вільний обіг товарів мають право здійснювати митний контроль у формі документальних перевірок та/або пост-митного контролю.

Зважаючи на норми ст.337 МК України проведення пост-митного контролю по спливу місяця від дати завершення митного оформлення є неможливим.

Таким чином, єдиною можливою формою митного контролю, яку митний орган міг проводити є проведення документальної перевірки.

Дослідивши службові записки структурних підрозділів Поліської митниці Держмитслужби судом встановлено, що посадові особи митного органу при здійсненні перевірки не виїжджали за місцем реєстрації ОСОБА_1 , відтак, вказане свідчить про те, що митним органом було проведено документальну невиїзну перевірку.

Відповідно до ч.2 ст.351 МК України, документальна невиїзна перевірка проводиться у разі:

1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів;

2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про не підтвердження автентичності поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Документальна невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу митного органу.

Документальна невиїзна перевірка проводиться посадовими особами митного органу в приміщенні цього органу за умови направлення керівнику відповідного підприємства або відповідному громадянину рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особистого вручення зазначеним особам чи уповноваженим ними представникам під розписку письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки.

Матеріали справи не містять копії наказу на проведення перевірки та доказів направлення такого наказу на адресу ОСОБА_1 , а отже, наказ на проведення перевірки не видавався, відтак відсутні підстави для її проведення, ОСОБА_1 не повідомлено про призначення перевірки, місце, дату та час її проведення, не надано акт перевірки/довідку, що мав складатись за результатами проведення документальної перевірки.

До матеріалів справи долучено експортну митну декларацію №20LTLC0100EK043A73 від 19.02.2020 року та рахунку №16190 від 17.02.2020 року, що складені іноземною мовою. Долучено також переклад вказаних експортних декларацій, що завірений підписом перекладача Панасюк Л.А. та печаткою ПП «Консул-Рівне».

На вказані докази митний орган посилається при доведенні вини ОСОБА_1 , як на підтвердження факту подання митному органу документів, що містять неправдиві відомості стосовно вартості товару.

До протоколу про порушення митних правил №0016/20400/2021 від 27.01.2021 року не долучено належного перекладу відповідних документів на українську мову, здійсненого відповідно до норм чинного законодавства, що унеможливлює визнання їх належними доказами в справі, оскільки не встановлено повноваження, кваліфікацію перекладачів та знання ними мов, якими здійснювався переклад, підписи перекладача не завірені в установленому порядку.

За вимогами ч.1 ст.492 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється державною мовою.

Суд може надати відповідну оцінку документам, які стали підставою складання відносно особи протоколу про порушення митних правил, та які є в розумінні митного органу доказами вчинення ним адміністративного правопорушення, лише за наявності належним чином оформленого перекладу з мови оригіналу на українську мову.

Відповідно до ст.503 МК України, перекладачем може бути особа, яка володіє мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу під час провадження у справі про порушення митних правил. Як перекладач може виступати посадова особа митного органу.

За вказаних обставин суд робить висновок, що відсутність належним чином оформленого та завіреного перекладу на українську мову експортних декларацій, робить неможливим дослідження вказаних документів судом та надання у подальшому їм оцінки, оскільки такі документи, в силу ст.495 МК України, не можуть вважатися належними та допустимими доказами у справі.

Відповідно до ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана встановити усі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.483 МК України, відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст.483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Посадовими особами Поліської митниці Держмитслужби не наведено доказів, які б свідчили про наявність складу правопорушення за ознаками ч.1 ст.483 МК України, не підтверджено, що ОСОБА_1 подавались документи, що містять неправдиві відомості щодо товарів, та залишено поза увагою, що особою, яка здійснювала декларування товарів є ТОВ «Рівне Брок». Договора про здійснення декларування вантажів фізичних осіб між ТОВ "Рівне-Брок" і ОСОБА_1 в справі не має.

Суд дійшов висновку, що протокол про порушення митних правил №0016/20400/2021 від 21.01.2021 року, складений за відсутності належних та достовірних доказів, при неповному та необ`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.483 МК України є наявність в діях правопорушника вини у формі прямого умислу, а відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За положеннями п.3 ч.1 ст.8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Згідно п.4 ст.129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи не винуватості особи.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 цього ж Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За таких обставин, суд враховуючи досліджені матеріали справи у їх сукупності приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, встановлюючи у відповідності до ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483МК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 247, 251, 268, 271 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 458, 483, 487, 489-491, 494-495, 498-500, 527 Митного кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справi про порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 Митного кодексу України, вiдносно ОСОБА_1 закрити за вiдсутнiстю в його діях події і складу адмiнiстративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду М.А.Бердій