Справа № 489/45/22
Провадження № 3/489/469/22
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Постанова

іменем України

01 лютого 2022 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Гриненко Михайло Вікторович, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП,

встановив:

Протоколом про адміністративне правопорушення № 003083 від 24.12.2021 ОСОБА_1 інкримінується, що 24.12.2021 о 10:51 год. в м. Миколаєві на вул. 6-та Слобідська, ріг пр-ту Центрального, ОСОБА_1 порушив порядок придбання та збуту об`єктів рослинного світу, а саме: здійснення продажу новорічних ялинок без наявності бірок на стволах дерев, чим порушив вимоги статей 9, 25, 40 Закону України «Про рослинний світ» та ст. 105 Лісового кодексу України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи в суді вину не визнала та пояснила, що бірки були в наявності, але не приклеєні на стовбури дерев.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (протокол про адміністративне правопорушення; опис, накладну № 003083 від 24.12.2021), суддя приходить до таких висновків.

Частина 1 статті 88-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення порядку придбання, збуту чи розповсюдження об`єктів тваринного або рослинного світу, тобто живих істот. Так, об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП, є встановлений порядок придбання та збуту об`єктів тваринного чи рослинного світу.

Протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується продаж новорічних ялинок без наявності бірок на стволах дерев.

При цьому, положення диспозиції ст. 88-1 КУпАП є бланкетними й тому потребують зазначення нормативних актів, якими регулюється порядок дій, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність за вказаною статтею.

Однак, вказаними в протоколі про адміністративне правопорушення положеннями статей 9, 25, 40 Закону України «Про рослинний світ» та ст. 105 Лісового кодексу України передбачений лише порядок охорони рослинного світу, відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ, однак зазначені положення нормативних актів не містять посилань на інкриміноване протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушення порядку продажу новорічних ялинок без наявності бірок на стволах дерев.

За такого, матеріалами справи не доведено факту порушення ОСОБА_1 порядку збуту об`єктів рослинного світу.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано будь яких доказів вчинення вказаного правопорушення.

Оцінюючи зазначені вище докази, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний єдиним належним та допустимим доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Із пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» вбачається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, дослідивши усі обставини справи в їх сукупності та оцінюючи зібрані у справі докази, суддя вважає, що матеріалами справи не доведено наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, події та складу інкримінованого адміністративного правопорушення, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчиненого діяння не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Зазначене є підставою для закриття провадження у справі через недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення не додано доказів вчинення адміністративного правопорушення, що не дає змоги встановити винуватість особи в інкримінованому їй правопорушенні, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол, є необґрунтованим належним чином та суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

Керуючись статтями 252,266,280,283,284,285 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 88-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: М.В. Гриненко