Житомирський апеляційний суд
Справа №274/40/22 Головуючий у 1-й інст. Хоцька Л. М.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Широкопояс Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2022 року. Суддя Житомирського апеляційного суду Широкопояс Ю.В., за участі: секретаря судового засідання Волянської О.В., захисника Мельникової Н.О. та особи, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.04.2022 у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженого, що має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, приватного підприємця, проживаючого по АДРЕСА_1 , що раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на цю особу адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вирішено стягнути із ОСОБА_1 496 грн. 20 коп. судового збору.

Згідно постанови, близько 4 год 26 хв 27.12.2022 по вул. Луповій, 10 в м. Бердичеві Житомирської області ОСОБА_1 керував автомобілем «AUDI A7» д.н.з. « НОМЕР_1 » з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини) та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Твердить про необґрунтованість постанови, недоведеність його винності у вчиненні правопорушення, порушення працівниками поліції процедури його огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП. Вказує що не керував транспортним засобом на момент його зупинки.

Згідно положень п. 2.5. ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно положень ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно ст. ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань, а також забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Положеннями чинної «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, передбачено певний порядок застосування поліцейськими відеореєстраторів та портативних відеореєстраторів як пристроїв, призначених для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції яких дають змогу закріпити їх на службовому автомобілі або на форменому одязі поліцейського.

З матеріалів справи видно, що суд першої інстанції розглянув дану справу з належним дотриманням вимог ст. 280 КУпАП та його висновки про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - є обґрунтованими, оскільки підтверджуються сукупністю наявних у справі доказів та відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема, встановлені судом першої інстанції обставини та дані протоколу про адміністративне правопорушення про обставини відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння поза розумним сумнівом підтверджуються достовірними даними повного відеозапису події приблизно з 04 год 22 хв по 09 год 09 хв 27.12.2021, що були зафіксовані поліцейськими у відповідності до вищевказаних положень Закону України «Про Національну поліцію» та «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» за допомогою відеореєстратора службового автомобіля поліції та портативного відеореєстратора поліцейського, за змістом яких: близько 04 год 25 хв автомобіль «AUDI A7» д.н.з. « НОМЕР_1 » був зупинений поліцейськими під час руху на проїзній частині дороги у темну пору доби; коли поліцейські підійшли до автомобіля водій вказаного транспортного засобу ОСОБА_1 переліз з місця водія на заднє пасажирське сидіння, що було помічено поліцейськими. Як водій ОСОБА_1 , так і пасажир (можливо свідок ОСОБА_3 ), який сидів на передньому пасажирському місці, мали явні ознаки алкогольного сп`яніння та неадекватно поводили себе протягом тривалого часу; будь-яких інших осіб у машині не було; пасажир транспортного засобу постійно радив ОСОБА_1 мовчати, відговорював його від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, заявляв, що він був за кермом; приблизно з 4 год 25 хв поліцейські неодноразово пропонувати водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу або в закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився; о 05 год 03 хв водій ОСОБА_1 сказав поліцейським: «Ви мене зупинили», в подальшому мовчав та стверджував, що він не був за кермом, не заперечував наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння та поза розумним сумнівом відмовився від запропонованого поліцейським проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Дії поліцейських по виявленню у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та процедури проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, від якої ОСОБА_1 відмовився, в цілому відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Крім того, згідно постанови серії БАА №947373 від 27.12.2021, що набрала законної сили, на водія ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ст. ст. 126 ч. 1, 121 ч. 6 КУпАП у виді штрафу у розмірі 850 грн. за порушення ПДР під час керування тим же транспортним засобом близько 4 год 26 хв у тому ж місці.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 стверджував, що сплатив штраф відповідно вказаної постанови поліцейського, яка ним не була оскаржена в порядку КАСУ.

З огляду на сукупність вищевказаних достовірних доказів апеляційний суд визнає недостовірними пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 (який перебуває у дружніх стосунках із ОСОБА_1 ) під час апеляційного розгляду про те, що на час зупинки транспортного засобу поліцейськими ним керував не ОСОБА_1 , а свідок ОСОБА_3 , та погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що заявлена ОСОБА_1 та свідком ОСОБА_3 версія події спрямована на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Суд першої інстанції розглянув справу за участі ОСОБА_1 з дотриманням прав вказаної особи, передбачених ст. 268 КУпАП, та дав належну оцінку всім доказам у справі у мотивувальній частині постанови.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення в межах строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції додержався вимог ст. 33 цього Кодексу.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 та закриття провадження у справі, про що йдеться в апеляційній скарзі, не вбачається, а доводи апеляційної скарги є необгрунтованими.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.04.2022 у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя: Ю.В. Широкопояс