Єдиний унікальний номер №943/2218/21
Провадження №3/943/11/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Шендрікова Г.О. розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від заступника начальника ГУ ДПС у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , гр. України, українця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , одруженого, працюючого директором ТзОВ «Адванс-Захід», на утриманні двоє малолітніх дітей, пільг не має, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст.163-1 КУпАП,-

встановив :

Як вбачається з протоколу серії ГУ ЛВ № 005638/811 про адміністративне правопорушення від 05.11.2021 року, гр. ОСОБА_2 працюючи директором ТзОВ «Адванс-Захід», порушив п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 ПКУ, що призвело до заниження ПДВ за травень 2018 року та за липень 2018 року всього в сумі 274 070 грн..

Правопорушник не з`явився в судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи, до початку судового засідання адвокат Науменко І.В. подала до суду заяву з проханням матеріали розглядати у її відсутності та у відсутності ОСОБА_2 ..

06.12.2021 року представник ОСОБА_2 адвокат Науменко І.В. на електронну адресу суду направила письмові пояснення в яких просила провадження у справі закрити. Клопотання мотивує тим, що об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у порушенні посадовою особою підприємства, установи, організації встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України (формальний склад). Факультативними ознаками об`єктивної сторони правопорушення виступають, зокрема, дата, час і місце його вчинення. Відповідно до ст.256КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність задане правопорушення. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу. Вважає, що у протоколі про адміністративне правопорушення не розкрита суть правопорушення, а саме в чому конкретно виражається дія (чи бездіяльність) директора ТОВ «Адванс Захід», у порушенні порядку ведення податкового обліку та інших норм податкового законодавства, що не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. На його думку, протокол про адміністративне правопорушення ГУ ДПС у Львівській області, у порушення вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП, не містить необхідної, вичерпаної та достовірної інформації, яка б дала змогу встановити ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Дане правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ГУ ЛВ № 005638/811 від 05.11.2021 року, витягом з акту документальної планової перевірки ТзОВ «Адванс-Захід» (код 36767420) від 01.11.2021 № 20631/13-01-07-02/38767420, іншими матеріалами адміністративної справи.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях гр. ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, тобто відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Що стосується висловлених стороною захисту доводів про відсутність у діях гр. ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, суд вважає такі доводи помилковими, оскільки вони спростовуються представленими доказами, які у своїй сукупності є логічними та послідовними, «поза будь-яким розумним сумнівом».

Відтак, не може бути задоволено клопотання адвоката про закриття провадження у справі оскільки дані спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки такі його пояснення не підтверджені жодними фактичними даними та суперечать встановленим обставинам справи, що підтверджені наведеними доказами та є безпідставними, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи,

Крім того, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Sery avin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Отже, досліджені та перевірені вищенаведеними доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме за ч. 1ст. 163-1 КУпАП, що узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011).

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

За змістом ст. 23 КУпАП стягнення є мірою відповідальності і застосування з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинених нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю за доцільне застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст.17,23,33,40-1,ч.1ст.173-2,221,283-285 КУпАП,

постановив :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-1 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути з гр. ОСОБА_2 в користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Львівської області через Буський районний суд Львівської області.

Суддя Г. О. Шендрікова