Справа №521/4049/22
Номер провадження 3/521/3601/22
ПОСТАНОВА

ВСТУПНА ЧАСТИНА

05 травня 2022 року суддя Малиновського районного суду міста Одеси О. В. Іщенко, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, що надійшла з відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КпАП України,

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Формулювання обставин правопорушення, яке пред`являлось особі у протоколі про адміністративне правопорушення:

16 лютого 2022 року о 12 годині 30 хвилини, ОСОБА_1 знаходячись біля супермаркету «АТБ» по вулиці Іцхака Рабіна, 2 у місті Одесі справляв природні потреби, ображав людську гідність та громадську мораль, чим вчинив дрібне хуліганство.

За даним фактом 16 лютого 2022 року інспектором відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 КпАП України (серія № ВАВ 066805).

Судовий виклик та явка учасників:

ОСОБА_1 в день надходження матеріалів справи про адміністративне правопорушення до суду співробітниками поліції доставлений не був.

Суддею вжиті можливі заходи для виклику особи в судове засідання, а саме за місцем мешкання ОСОБА_1 була надіслана судова повістка про виклик до суду, однак до суду у призначений час останній не з`явився, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким відповідно до ст. 1 КУпАП є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 достовірно знаючи, що відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення, зловживаючи своїми процесуальними правами, у призначені судові засідання не з`явився.

Докази на підтвердження встановлених суддею обставин, неврахування окремих доказів, положення закону яким керувався суддя:

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя вважає, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки відсутність особи, яка притягується до відповідальності та матеріальних доказів фактичних обставин правопорушення, визнати особу винною у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, на думку судді не можливо.

Відповідно до вимог ст. 268 КпАП України, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

У відповідності до положень ст. 1 КпАП України, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Однак, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази підтверджуючі вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КпАП України, а також без присутності особи, суд не може встановити обставини, правову позицію та особу громадянина, щодо якої складено протокол, та взагалі встановити чи дійсно існує вказана особа.

Крім викладеного, за змістом ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який відповідно до ст. 251 КУпАП є одним з основних джерел доказів, має містити, зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

За змістом ст. 173 КУпАП відповідальність особи настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Отже, об`єктивна сторона хуліганства полягає у грубому порушенні громадського порядку, тобто у вчиненні активних дій, мотивом яких є явна неповага до суспільства.

Проте в протоколі про адміністративне правопорушення серії в графі «склад адміністративного правопорушення» не зазначено в якому саме місці ОСОБА_1 справляв природну потребу.

Разом з тим, в протоколі в графі «Потерпілий» відсутні відомості про потерпілого, а в графі «Свідки» відсутні відомості про свідків.

Під час розгляду встановлено, що матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство, тобто вчинив дії що порушують громадський порядок і спокій громадян, а саме матеріали справи не містять жодного доказу який б підтвердив, що ОСОБА_1 16 лютого 2022 року, справляв природну потребу саме в громадському місці, крім рапорту працівника поліції. Однак, у розумінні ст. 251 КУпАП, такий рапорт не може вважатися належним і допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КпАП України.

Нездатність співробітника відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області оформити матеріали справи відносно ОСОБА_1 у чіткій відповідності до вимог закону, зокрема фактичне незабезпечення фіксації правопорушення та ненадання доказів на підтвердження факту події правопорушення та наявності в діях особи, відносно якої складений протокол, складу адміністративного правопорушення, не може бути компенсована на стадії судового розгляду справи.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Всі вищенаведені складові правопорушення слід було встановити та з`ясувати при складанні протоколу та зібрати відповідні докази про таке на підтвердження відповідних обставин. Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Відповідно до ст.62 Конституції України, яка є нормою прямої дії, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, на підставі чого суддя приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 247 ч. 1 п 1 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин як відсутність складу адміністративного правопорушення.

Закриваючи провадження по справі, з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення, суддя не стягує з ОСОБА_1 судовий збір, відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст. ст. 247, 278, 277 КпАП України, - суддя

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Висновки судді:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КпАП України, закрити відповідно до ч.1 п.1 ст. 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження:

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим до Одеського апеляційного суду через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя: О. В. Іщенко