Номер провадження: 33/813/270/22
Головуючий у першій інстанції Войтов Г.В.
Доповідач Колесніков Г. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2022 року м.Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Кузьмук А.В.,

учасники справи:

особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м.Одеси від 13 грудня 2021 року, ухвалену під головуванням судді Войтова Г.В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового рішення

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 13 грудня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік (а.с.9-11).

ОСОБА_1 визнано винним у порушенні вимог п.2.5 ПДР «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10 січня 2001 року №1306 (далі-ПДР), які полягали в тому, він 19 жовтня 2021 року о 03год. 35хв. на вул.Ак.Вільямса, 86/1 в м.Одесі, керуючи автомобілем Skoda, д/н НОМЕР_1 , мав явні ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законному порядку відмовився.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 .Амін просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі (а.с.15-20).

Зокрема, апелянт посилається на те, що:

- при розгляді справи були порушені норми процесуального права щодо належного сповіщення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,

- він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, був згоден пройти будь-яке обстеження , так як алкоголю не вживав,

- інспектор без повідомлення про початок розгляду адміністративної справи у його відсутність почав складати протокол про адміністративне правопорушення, після складання якого запропонував пройти медичне обстеження у медичному закладі,

- у порушення вимог п.5 р.ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України

18 грудня 2018 року №1026 (далі - Інструкція №1026), інспекторами поліції не велася відеозйомка з моменту початку виконання ними службових обов`язків безперервно до їх завершення,

- протокол був складений у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,

- інспектором поліції:

не були роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що свідчить відсутність підпису у відповідному рядку протоколу, у зв`язку з чим порушено право на юридичну допомогу,

на місці зупинки перевірку стану сп`яніння з використанням дозволених технічних засобів в присутності двох свідків не провів,

направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння складено не було,

- будь-які свідки відмови від проходження медичного огляду на факт вживання алкоголю відсутні,

- він наполягав на проведенні перевірки на місці з використанням дозволених технічних засобів в присутності двох свідків.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився. Згідно зі ст.268 КУпАП суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності, оскільки він належним чином був сповіщений про час, дату та місце слухання справи (а.с27). Заяви про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали даної справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що в діях останнього вбачається порушення вимог п.2.5 ПДР у вигляді відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказані обставини підтверджені належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №015002 від 19 жовтня 2021 року (а.с.1);

- відеозаписами на CD-диску (а.с.2).

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи, наявним доказам та ст.ст.245, 252, 280 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що справа була розглянута за відсутністю ОСОБА_1 , який не був повідомлений про час та дату розгляду справи, не приймаються до уваги з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 судова повістка направлялася судом за адресою місця проживання останнього, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення зі слів самого ОСОБА_1 (а.с.1). Поштове повідомлення повернулося з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Інші засоби зв`язку матеріали справи на час розгляду справи в районному суді були відсутні.

Апеляційний суд вважає, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду та не подав письмових заперечень проти протоколу.

Так, практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

За таких підстав, суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про необхідність провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, посилання апелянта на розгляд справи у його відсутність враховані в постанові апеляційного суду від 14 січня 2021 року під час розгляду та задоволення клопотання про поновлення строку на оскарження постанови районного суду (а.с.26).

Разом з тим, наданим йому правом захистити свої права в апеляційному суді, ОСОБА_1 також не скористався.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення інспекторами поліції вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення

Доводи апелянта про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння (так як алкоголю не вживав), інспектор поліції запропонував пройти медичне обстеження після складання протоколу, не відповідають дійсності і спростовуються наявними в справі відеозаписами.

Так, відеозаписом підтверджений факт знаходження водія з ознаками алкогольного сп`яніння і факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі. Інспекторами поліції було повідомлено про наслідки такої відмови, а саме: про складення протоколу, подальший розгляд справи у суді та встановлене санкцією статті адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Водієві було все зрозуміло і був згоден на складанні відносно нього протоколу.

Посилання на те, що інспектор без повідомлення про початок розгляду адміністративної справи у відсутність ОСОБА_1 почав складати протокол про адміністративне правопорушення, є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону. Згідно вимогами п.1 ч.1 ст.255 КУпАП інспектор поліції складає адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, а орган, який розглядає справу за вказаною статтею, є суд (ст.221 КУпАП).

Відсутність ОСОБА_1 при складанні протоколу також є голослівною і не відповідає дійсності, оскільки останній був присутній під час складанні протоколу, неодноразово пропонуючи інспекторам поліції «вирішити питання на місці».

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що інспекторами поліції під час складання протоколу в повній мірі були дотримані права ОСОБА_1 , передбачені ст.268 КУпАП, тому доводи в цій частині не приймаються до уваги.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що поліцейським не було складено направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння, є безпідставними, оскільки водій відмовився від проходження медичного обстеження, в такому випадку направлення не складається.

Посилання на те, що в порушення вимог ст.266 КУпАП та Інструкції №1452/735 огляд на стан сп`яніння проведений без присутності свідків, є безпідставними, оскільки апелянт посилається на редакцію ст.266 КУпАП, яка втратила чинність. Так, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП в чинній редакції, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У виконання вимог п.5 Інструкції №1026, інспекторами поліції велася відеозйомка з моменту початку виконання ними службових обов`язків (зафіксований момент керування ОСОБА_1 транспортним засобом в момент порушення ним ПДР (проїзд на забороняючий червоний сигнал світлофору) безперервно до їх завершення, тобто до фіксування моменту відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку та ознайомлення його зі складеним адміністративного протоколу.

На підставі викладених обставин, апеляційний суд також вважає, що в ході складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, інспекторами поліції дотримані вимоги ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року за №1452/735, Інструкції №1026, та не допущено порушень, які б вказували на їх незаконність і були підставою для закриття провадження у цій справі. А тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_1 містять всі фактичні дані, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

А тому висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є законним і обґрунтованим.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 .Амін залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м.Одеси від 13 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.Я.Колесніков