Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2022 року м. Рівне

Справа № 569/19204/21

Провадження 33/4815/407/22

Рівненський апеляційний суд в складі судді - Ковальчук Н. М.,

з участю представника ОСОБА_1 адвоката Дяденчука А. І.,

захисника ОСОБА_2 - адвоката Парчука С. В.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представникапотерпілого ОСОБА_1 адвоката Павлюка Миколи Григоровича на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 01 квітня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 01 квітня 2022 року провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись з постановою суду, представникпотерпілого ОСОБА_1 адвокат Павлюк М. Г. подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що оскаржувана постанова є незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Суд не взяв до уваги даних, що містяться у Схемі місця ДТП, оскільки на думку суду встановлено пряму невідповідність даної схеми фактичним обставинам справи. Суд зробив висновок, що водій автомобіля «Volkswagen Touareg» ОСОБА_1 , рухаючись по головній дорозі здійснював рух всупереч правилам ПДР, однак це повністю спростовується матеріалами справи, протокол відносно ОСОБА_1 не складався. Зазначає, що водій ОСОБА_2 здійснюючи виїзд з другорядної дороги (вул. С. Крушельницької) на головну (вул. С. Бандери) повинен був дати дорогу водію ОСОБА_1 , однак водій ОСОБА_2 в порушення вимог п. 16.11 ПДР та ігноруючи дорожній знак 2.4.»Кінець головної дороги» здійснив виїзд на перехрестя нерівнозначних доріг з другорядної дороги, не надавши перевагу в русі водію «Volkswagen Touareg» НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , що призвело до вчинення ним ДТП. Вважає, що вина ОСОБА_2 підтверджується доказами наявними в матеріалах справи. Також вказує, що судом не було направлено копію постанови ні йому, ні його довірителю, копію постанови він отримав в суді лише 15.04.2022 року. З огляду на зазначене просить: поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та прийняти нову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У відповідності до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справ про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова відносно ОСОБА_2 винесена 01.04.2022 року, апеляційна скарга подана 18.04.2022 року (згідно штампа на поштовому конверті), тобто після закінчення строків на апеляційне оскарження. Матеріали справи не містять відомостей про направлення копії постанови потерпілому ОСОБА_1 , або його захиснику Павлюку М. Г., а також відомостей про отримання ними копії постанови. Апелянт стверджує, що копію постанови отримав в суді 15.04.2022 року. Зазначене свідчить, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і його слід поновити.

16.06.2022 року до Рівненського апеляційного суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких захисник ОСОБА_2 адвокат Парчук С. В. вказує, що вважає постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу безпідставною, тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 265117 від 09.09.2021р., 09 вересня 2021 року о 08 год. 55 хв. в м. Рівне на перехресті нерівнозначних доріг вул. Соломії Крушельницької - вул. Степана Бандери водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Mitsubishi Lancer» НОМЕР_2 та рухаючись по другорядній дорозі не надав дорогу і допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Touareg» НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні суду першої інстанції представник потерпілого ОСОБА_1 - адвокат Павлюк М. Г. показав, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Volkswagen Touareg» рухався по головній дорозі та з крайнього правого положення із вул. С. Бандери виконував поворот ліворуч на вул. С. Крушельницької. При цьому з другорядної дороги зі сторони вул. С. Крушельницької виїжджав автомобіль «Mitsubishi Lancer» під керуванням ОСОБА_2 , який не надав перевагу в русі ОСОБА_1 у результаті чого відбулося ДТП, а автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

В суді першої інстанції захисник ОСОБА_2 - адвокат Парчук С. В. надав письмові пояснення та показав, що в даному випадку вини ОСОБА_2 у скоєнні ДТП немає, і вона не доведена матеріалами справи «поза розумним сумнівом». Крім того вказав, що винуватцем ДТП вважає водія автомобіля «Volkswagen Touareg» ОСОБА_1 , оскільки у той момент коли на зазначеному вище перехресті утворився затор і автомобілям, які рухалися по головній дорозі праворуч від автомобіля «Mitsubishi Lancer» ОСОБА_2 було заборонено виїжджати на дане перехрестя, водій ОСОБА_2 оцінивши дорожню обстановку розпочав виконувати рух прямо зі сторони вул. С. Крушельницької та перетинати вул. С. Бандери. У цей час водій ОСОБА_1 порушував ПДР, а саме: рухався вниз по вул. С. Бандери до перехрестя із вул. С. Крушельницької зі швидкістю близько 80 км/год., перевищуючи швидкість руху у 50 км/год. в населених пунктах (п. 12.4 ПДР); при цьому виконував обгін колони легкових та вантажних автомобілів, які стояли в заторі по вул. С. Бандери до перехрестя із вул. С. Крушельницької, ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті (п. 14.6 в) ПДР); при цьому здійснив виїзд за межі своєї смуги руху, з перетином горизонтальної розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія)) (п. 1.1 абз. 3, абз.абз. 2, 3, 4, 5 Розділу 34 ПДР); при цьому здійснив виїзд на перехрестя на якому утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів (п. 16.4 ПДР); при цьому виконував обгін на перехресті (пункт 14.6 а) ПДР). Саме ці порушення на його думку призвели до ДТП, при цьому аварійну ситуацію було викликано безпосередньо водієм автомобіля «Volkswagen Touareg» ОСОБА_1 , а водій автомобіля «Mitsubishi Lancer» ОСОБА_2 не мав технічної можливості уникнути даного ДТП, оскільки оглядовість для нього була повністю перекрита проїжджаючим повз автомобілем «Таврія» вантажної модифікації базового автомобіля ЗАЗ-1102, а тому водій ОСОБА_2 не бачив, що по головній дорозі з порушенням ПДР рухається автомобіль «Volkswagen Touareg» перетинаючи при цьому траєкторію руху автомобіля «Mitsubishi Lancer», а також не міг очікувати появу даного автомобіля з правого боку від себе, оскільки розраховував, що всі учасники дорожнього руху дотримуються ПДР (п. 1.4 ПДР).

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд першої інстанції закрив провадження з тих підстав, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП. Місцевим судом надана оцінка діям кожного з водіїв - учасників ДТП, і зроблений вірний висновок, що у даній дорожньо-транспортній обстановці водій автомобіля «Volkswagen Touareg» ОСОБА_1 , рухаючись по головній дорозі, здійснював рух всупереч вимогам пункту 12.4 ПДР; пункту 14.6 в) ПДР; пункту 1.1 абзацу 3, абзаців 2, 3, 4, 5 Розділу 34 ПДР; пункту 16.4 ПДР; пункту 14.6 а) ПДР, зокрема порушуючи швидкісний режим, виконував обгін ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті, рухаючись частиною автомобіля по зустрічній смузі руху, перетнувши при цьому горизонтальну розмітку 1.1 (вузька суцільна лінія) та здійснивши виїзд на перехрестя на якому утворився затор, а також виконував обгін на даному перехресті.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд.

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зазнченим вимогам закону оскаржувана постанова відповідає.

Судом першої інстанції належним чином досліджені копії відеозаписів з місця ДТП, надана правильна оцінка поясненням водіїв ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , показанням свідків.

За доказами, що наявні у матеріалах справи,суд першої інстанції встановив, що на перехресті вул. С. Бандери - вул. С. Крушельницької утворився затор.

За п. 16.4. Правил дорожнього руху забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів.

З врахуванням встановлених обставин та Правил дорожнього руху, водій ОСОБА_1 , що рухався по головній дорозі, мав керуватись пунктом 16.4 ПДР, за яким забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів, та який надавав право в такій обстановці водіям з другорядної дороги, у тому числі ОСОБА_2 , перетинати перехрестя.

Згідно ст. 124 КУпАП відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Ухвалюючи постанову про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції прийшов до висновку про недоведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та відсутність в діях водія автомобіля «Mitsubishi Lancer» НОМЕР_2 ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Висновок суду грунтується на належних та допустимих доказах, що є в матеріалах справи і доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Павлюка М. Г., не спростовують законних висновків суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити представнику ОСОБА_1 адвокату Павлюку Миколі Григоровичу строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 01 квітня 2022 року.

Апеляційну скаргу представникаОСОБА_1 адвоката Павлюка Миколи Григоровича - залишити без задоволення.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 01 квітня 2022 року відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судя Рівненського

апеляційного суду Ковальчук Н. М.