Провадження № 3/761/424/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Голуб Оксана Анатоліївна, розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм таксі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , дані про ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутні,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4; ст.124 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

12.11.2021, о 10 год. 10 хв., водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «CITROEN C-ELYSEE», д.н.з. НОМЕР_1 , на вул. Чорновола, 11, в м. Києві, не дотримався бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з автомобілем «NISSAN QASHQAI» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався ліворуч в сусідній смузі у попутному напрямку внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, при цьому водій ОСОБА_1 , залишив місце пригоди, чим порушив п.п. 13.3, 2.10 (а) ПДР України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4; ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою не визнав та пояснив, що рухався по вул. В. Чорновола попереду виїхав автомобіль, який частково закрив напрямок руху, відстань до даного авто була мінімальною, внаслідок чого не встигаючи загальмувати ОСОБА_1 здійснив маневр об`їзду притиснувшись до бордюру і продовжив рух в бік вул. Глибочицька, зіткнення вдалося уникнути, ніякого удару авто водій не відчув, тому не зупинявся. Походження пошкоджень на авто «NISSAN QASHQAI» д.н.з. НОМЕР_2 йому невідомі.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД № 213592 та серії ААД № 213591 від 12.11.2021 року, схему місця ДТП від 12.11.2021 року, пояснення водіїв, рапорт інспектора роти№7 батальйону №3, полку №1 УПП в м. Києві лейтенанта поліції Ю. Тищенко, переглянувши фото пошкоджень авто, дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормами національного та міжнародного законодавства суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок повністю покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол.

Це повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положенням ст. 124 КУпАП встановлено, що до адміністративної відповідальності можуть бути притягнуті учасники дорожнього руху, які порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до статті 122-4 КУпАП відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, ст.124 КУпАП.

Для кваліфікації діяння за ст.122-4 КУпАП необхідним, зокрема, є встановлення порушення, саме залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

При цьому, даних щодо умислу у водія ОСОБА_1 на залишення місця пригоди, матеріали справи не містять, і в судовому засіданні таких не встановлено.

Так, відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак, матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, керуючись вимогами статті 62 Конституції України і статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено згідно з законом, вважаю, що суд позбавлений можливості дійти висновку про наявність вини у діях ОСОБА_1 в скоєнні вказаного правопорушення, а тому провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33; 36; 122-4; 124 КпАП України, суд

п о с т а н о в и в:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 122-4, 124 КУпАП закрити через відсутність у його діях складу правопорушення.

На постанову суду по справі про адміністративне правопорушення може бути подана скарга до Київського апеляційного протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя Голуб О.А.