ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/219/22 Справа № 203/4555/21 Суддя у 1-й інстанції - Смольняков О. О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Томи Віталія Пилиповича в інтересах особи, яка притягається на адміністративної відповідальність ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2021 року, ОСОБА_1 визнано винним за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 гривень в дохід держави. Цією постановою стягнено з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн. в дохід держави.

Згідно з оскаржуваної постанови 15 жовтня 2021 року о 13 годині 53 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом тролейбусом № 2059, виконуючи розворот, не впевнився в безпечності маневру та не надав перевагу у русі транспортному засобу Тойота Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися та скоїв з ним зіткнення. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.4 Правил дорожнього руху, спричинивши пошкодження транспортних засобів.

В апеляційній скарзі адвокат Тома В.П. в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову скасувати та провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, адвокат посилається на те, що вказана постанова є незаконною та необґрунтованою, а місцевий суд безпідставно визнав ОСОБА_1 винним у ДТП. Також, зазначає, що уповноважена службова особа не встановила та не зазначила в протоколі коли виникла небезпека для руху і відповідно коли ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до п. 10.4 ПДР України. Вказує й на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення в графі свідки чи потерпілі зазначено свідком ОСОБА_3 , але підпис останньої у протоколі відсутній та відсутні її пояснення. Крім того, адвокат посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями закону, так працівником УПП не вірно кваліфіковане діяння ОСОБА_1 , та протокол повинен бути складений за порушення водієм п. 10.1 та 16.12 ПДР. Зазначає, що схема ДТП не містить вказівок на координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів, розташування дорожніх знаків, також не вірно встановлено місце зіткнення. Також, адвокат вказує на те, що відповідно до схеми місця ДТП, подія сталась на перехресті з вулицею Кірова, буд. 110, а не на проспекті Олександра Поля, та на схемі місця ДТП не відображено уламків кузова і скла, та осипання ґрунту. Також посилається на те, що протокол та схема до місця ДТП складена різними співробітниками УПП. Наведені обставини, на думку адвоката, безпідставно судом першої інстанції не взято до уваги, тому постанова підлягає скасуванню.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника адвоката Тома В.П., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови, суд дійшов такого висновку.

Розглядаючи апеляційну скаргу захисника по суті, суд вважає за необхідне зазначити таке

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке йому закидається підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 330883 від 15.10.2021, схемою місця ДТП та фотознімках до неї, відеозаписами, на яких зафіксована ДТП.

В сукупності зазначені докази підтверджують факт порушення ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом - тролейбусом № 2059, вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем Тойота Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, й спричинило пошкодження транспортних засобів, та тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , вимогам ст. 256 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.

Що стосується доводів апелянта про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, то вони повністю спростовуються дослідженими судом доказами.

Так, пунктом 10.4 ПДР України передбачено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

З наявної в матеріалах справи схеми місця ДТП, вбачається що водій ОСОБА_1 , здійснюючи маневр повороту ліворуч, не надав перевагу автомобілю Тойота Land Cruiser 200, під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у середній смузі руху, на дозволяючий зелений колір світлофора. Отже, ОСОБА_1 , при здійсненні маневру повороту ліворуч, одразу здійснив виїзд на середню смугу руху, та не зайняв відповідне крайнє ліве положення.

Вказані обставини свідчать про те, що в ході розгляду справи не встановлено будь-яких об`єктивних причин, через які водій ОСОБА_1 , не міг би виявити перешкоду у виді автомобіля Тойота Land Cruiser 200, що і знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП.

Більш того, як видно з наявних в справі доказів, ОСОБА_1 до спричинення ДТП мав об`єктивну можливість побачити, що праворуч, у попутному напрямку рухається транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_2 .

Що стосується доводів апелянта про те, що уповноваженою особою УПП, не правильно кваліфіковані дії ОСОБА_1 за п. 10.4 а не за п. 10.1 та 16.12 ПДР України, то вирішення цього питання не може бути предметом апеляційного розгляду, оскільки судовий розгляд здійснюється в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який відомостей про такі порушення не містить.

Посилання апелянта на те, що в протоколі в графі свідки чи потерпілі зазначена свідком ОСОБА_3 , але її підпис у протоколі відсутній так само як і її пояснення, є необгрунтованими. Суд, зауважує, що відсутність підпису свідка ОСОБА_3 у протоколі не є підставою для визнання його недійсним, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, складається та розглядається судом лише щодо особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Разом цим, клопотання про допит цього свідка судом, стороною захисту заявлено не було.

Посилання адвоката на те, що схема ДТП не містить вказівок на координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів, розташування дорожніх знаків, не вірне встановлення місця зіткнення, а також те, що подія сталась на перехресті вул Кірова, буд. 110 а не на проспекті Олександра Поля, в той час, як на схемі місця ДТП не відображено уламків кузова, уламків скла, осипання ґрунту, є безпідставними та такими, що зводяться до незгоди із цією схемою.

Так, відповідно до вказаної схеми, ділянка дороги на якій сталося зіткнення, фактично у відповідності до п. 1.10 ПДР, є проїзною частиною, а саме елементом дороги, яка призначена для руху нерейкових транспортних засобів, межами яких є розділювальні смуги, та суперечить поняттю перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг.

Вказана схема місяця ДТП підписана уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовані місця зіткнення за ствердженням обох учасників ДТП, положення транспортних засобів після їх зіткнення, а також пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП, а зазначення старої адреси замість правильної проспекту Олександра Поля, не є підставою для скасування судового рішення.

Інші доводи апелянта є надуманими та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

З огляду на викладені обставини, доводи апеляційної скарги захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_1 порушень ПДР України, на думку апеляційного суду, є безпідставними.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Отже, в апеляційній скарзі не наведено жодного обґрунтованого доводу, який би давав апеляційному суду об`єктивні підстави ставити під сумнів висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції призначив його в межах санкції ст. 124 КУпАП, врахувавши при цьому характер та наслідки вчиненого правопорушення, та особу правопорушника.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Томи Віталія Пилиповича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 13 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко