ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3469/21

08 лютого 2022 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Цвіркун О.С. розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції № 2 Рівненського районного управління поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2021 року з Відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надійшов протокол серії ВАВ №408210 від 15.12.2021 року, згідно якого 03.12.2021 року близько 11 год. громадянин ОСОБА_1 не будучи зареєстрованим як суб`єкт господарювання, без отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, здійснив реалізацію палива громадянину, за адресою АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні захисник Гречко Т.В. просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд приходить до висновку, що матеріали справи необхідно повернути на доопрацювання, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол серії ВАВ №408210 від 15.12.2021 року, складено за ч. 1 ст.164 КУпАП, яка передбачає відповідальність, зокрема, за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Так, об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення полягає у порушенні законодавства, що регулює здійснення провадження господарської діяльності. Базовим об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері державного регулювання господарської діяльності, а саме це Господарський кодекс України, закони України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" та іншими нормативно-правовими документами.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення має суттєві недоліки у ньому, зокрема, суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч.1 статті 164 КУпАП, диспозиція якої є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права.

Під час проведення правової кваліфікації діяння необхідно обов`язково встановити, який саме нормативно правовий акт та у якій редакції був чинним на момент вчинення конкретного правопорушення та встановлював порядок здійснення діяльності, який особа, що притягається до відповідальності, порушила, в чому полягає невідповідність її дій закону.

Всупереч цьому зміст об`єктивної сторони правопорушення при викладенні обставин його вчинення не розкрито і не описано, а лише констатовано факт вчинення такого порушення, без посилання на норму Закону, що є недопустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, суть правопорушення не містить посилання на докази про систематичний характер здійснення реалізації дизельного пального, як на одну із ознак господарської діяльності, виходячи із змісту ст.19 Господарського кодексу України.

Відсутні також обґрунтування порушення ч. 1 ст. 164 КУпАП, а саме: кому саме збував, у якій кількості, скільки разів ОСОБА_1 здійснив реалізацію дизельного пального, також у протоколі не вказано жодного свідка, який би міг підтвердити факт продажу.

Суд зауважує, що санкція ч. 1ст. 164 КУпАП передбачає накладення штрафу разом з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої, проте в матеріалах справи відсутні дані про гроші, отримані від реалізації, які повинні бути вилучені у правопорушника.

Також, в матеріалах справи відсутні відомості, отримані з Головного управління Державної фіскальної служби в Рівненській області про факт наявності чи відсутності у ОСОБА_1 державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

З аналізу вказаних правових норм слідує, що відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає у разі доведення систематичної діяльності особи, спрямованої на отримання доходу, зокрема, від продажу товарів, при цьому, така діяльність повинна містити саме ознаки господарської (підприємницької) діяльності в розумінні чинного законодавства.

Будь-яких достатніх та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 систематично здійснює господарську діяльність з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У прийнятому рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Верховним Судом України визнано правильну практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14).

Порушення вимог КУпАП, допущені при складанні та оформленні адміністративного протоколу перешкоджають суду правильно, об`єктивно, з додержанням законності розглянути справу і прийняти рішення по суті.

Таким чином, суд не в змозі розглянути адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП у зв`язку з відсутністю всіх відомостей, необхідних для вирішення справи і підлягає поверненню органу, який направив адміністративний матеріал, для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.256, 278 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП повернути до Відділення поліції № 2 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

СуддяО. С. Цвіркун