Провадження № 3/127/8254/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2022м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

07.10.2021 о 16.47 год. по вул. Келецька, 83 в м. Вінниці ОСОБА_1 керував автомобілем марки Mitsubishi, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, порушення мови, однак від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленої процедури відмовився.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушення не визнав та суду пояснив, що він автомобілем не керував: його товариш попросив автомобіль. Коли товариш під`їжджав до його будинку, товариш подзвонив до нього, щоб він вийшов і забрав ключі. Він вийшов на вулицю, товариш віддав йому ключі, а документи залишив у автомобілі, тому він пішов до автомобіля, щоб забрати документи. Коли він забрав документи і зачинив автомобіль, до нього підійшли працівники поліції, які сказали, що він має пройти огляд. Він повідомляв, що не керував автомобілем, однак його слова були проігноровані, тому він подзвонив з цього приводу на «102». Незважаючи на це, працівники поліції склали на нього протокол. Автомобіль перебував на парковці, двигун автомобіля не працював.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що під час патрулювання по вул. Келецькій в м. Вінниці побачили автомобіль, який різко змінив напрямок руху і почав прискорюватись, швидко заїхав у двір. Вони почали переслідувати автомобіль і зупинили його, коли водій намагався припаркувати авто. Під час спілкування з водієм вони виявили ознаки наркотичного сп`яніння і запропонували водію пройти відповідний огляд, однак водій від його проходження відмовився.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що 07.10.2021 вона подзвонила сину, щоб він зустрів її з роботи. Син повідомив, що автомобіль віддав товаришу і сказав, щоб вона добиралась сама. Прийшовши у двір будинку, вона побачила багато працівників поліції, які складали на сина протокол за відмову від огляду на стан сп`яніння. Син у хворобливому стані не перебував і не був блідий. Син говорив, що дав автомобіль товаришу, а потім підійшов до машини забрати якісь речі.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він знайомий з ОСОБА_5 07.10.2021 він був у дворі будинку біля магазину й побачив автомобіль ОСОБА_6 , з якого вийшов незнайомий йому хлопець, до якого підійшов ОСОБА_7 і в цей час приїхав автомобіль поліції. ОСОБА_7 за кермом автомобіля не перебував, його огляду на сп`яніння не проводили, хоча поліцейські говорили, що виявили у нього ознаки сп`яніння. Хлопця, який був за кермом автомобіля, він не знає і не може сказати, де він дівся на момент оформлення протоколу відносно ОСОБА_8 . До приїзду поліції ОСОБА_7 біля автомобіля залишився сам.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він знайомий з ОСОБА_5 07.10.2021 він стояв біля магазину і пив каву, до нього підійшов ОСОБА_7 , а потім під`їхала машина останнього, з якої вийшов незнайомий йому хлопець, віддав ОСОБА_10 ключі й кудись пішов. ОСОБА_7 пішов до машини забрати якісь речі й в цей час приїхав автомобіль поліції, працівники поліції говорили, що ОСОБА_7 нетверезий, однак він ознак сп`яніння не бачив. ОСОБА_7 за кермом автомобіля не був, а лише відчинив двері, але навіть не сів до салону.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

З диспозиції статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто зазначеною правовою нормою встановлено альтернативні склади правопорушення: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, 2) передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд вважає за доцільне зауважити, що пунктом 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 за № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі Інструкція) визначені ознаки наркотичного сп`яніння, якими є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 були виявлені такі ознаки наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, порушення мови. Аналогічні відомості зафіксовані й у рапорті поліцейського взводу № 2 роти № 2 БУПП у Вінницькій області Мандибури Б. (далі Рапорт). Також до протоколу про адміністративне правопорушення наданий диск із записами з нагрудних камер поліцейських (далі Записи). З оглянутого в судовому засіданні Запису випливає, що ОСОБА_1 були названі виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння і у зв`язку з цим запропоноване проходження огляду на стан сп`яніння, від проходження якого останній відмовився, посилаючись на те, що автомобілем не керував. Суд вважає за доцільне у зв`язку з цим зауважити, що ні ОСОБА_1 , ні його захисник в судовому засіданні зазначеної обставини не заперечували, зауваживши, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у зв`язку з тим, що автомобілем не керував.

Отже, суд вважає, що в судовому засіданні були встановлені правові підстави для направлення ОСОБА_1 для його огляду на стан сп`яніння у зв`язку з виявленням у нього щонайменше трьох ознак наркотичного сп`яніння, визначених пунктом 4 розділу І Інструкції, а саме неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, порушення мови. Порядок огляду на стан сп`яніння регламентований статтею 266 КпАП та зазначеною Інструкцією. Суд при цьому зауважує, що ні ОСОБА_11 , ні його захисник в судовому засіданні дотримання встановленого порядку проведення огляду на стан сп`яніння не оспорювали, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, а тому правові підстави для його направлення на огляд на стан сп`яніння були відсутні. Оцінюючи доводи ОСОБА_1 та його захисника в цій частині, суд вважає за доцільне зауважити таке.

ОСОБА_1 в ході судового розгляду справи клопотав про виклик і допит в судовому засіданні інспектора поліції, який склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Також заявив клопотання про виклик і допит в судовому засіданні свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_3 . Окрім цього, за клопотанням ОСОБА_1 суд витребував відомості щодо його звернення на спецлінію «102».

Згідно з листом за підписом заступника начальника Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Стаховського В. від 21.12.2021 (надійшло до суду 11.01.2022) під час складання адміністративних матеріалів від 07.10.2021 за статтею 130 КпАП відносно ОСОБА_1 скарги та повідомлення від останнього на спецлінію «102» про безпідставну зупинку його автомобіля Mitsubishi, д.н. НОМЕР_1 , не надходили, тому реагування на повідомлення за вказаним фактом не здійснювалось.

Відповідно до листа Т.в.о. начальника Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Стахова В. від 06.01.2022 (надійшло до суду 13.01.2022) 12.04.2021 на спецлінію «102» надійшло повідомлення про те, що за адресою: вул. О. Довженка в м. Вінниці працівники УПП у Вінницькій області зупинили ОСОБА_12 , який пересувався на автомобілі Mitsubishi, д.н. НОМЕР_1 , та мають намір відправити його на освідування, оскільки зі слів поліцейського останній може перебувати у стані алкогольного сп`яніння. В ході опрацювання зазначеного повідомлення у телефонному режимі був опитаний представник зазначеного екіпажу Юнкер 108 БУПП, рота 4, який зазначив, що на ОСОБА_12 попередньо складались протоколи за статтею 130 КпАП (нарко), на час опрацювання зазначеного звернення останній знаходиться в КНП «Соціотерапія» для освідування. Звернення належним чином зареєстроване в ІТС ІПНП відділу поліції № 1 Вінницького РУП за № 5942 від 12.04.2021 і в подальшому матеріали були направлені за належністю до УПП у Вінницькій області.

Отже, твердження ОСОБА_1 про те, що він заперечував проти оформлення будь-яких матеріалів до приїзду працівників поліції суд оцінює критично, як такі, що спростовані зазначеним вище листом та Записом, який не містить відомостей про такі твердження ОСОБА_1 .

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що ОСОБА_1 автомобілем не керував, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Відповідно до роз`яснень, що надані у абзаці третьому пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України (далі ВСУ) № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (далі Постанова № 14) керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

У абзаці четвертому пункту 27 Постанови № 14 Пленум ВСУ роз`яснив, що для притягнення до відповідальності за статтею 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 в судовому засіданні повідомляли, що ОСОБА_1 автомобілем не керував. При цьому свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_9 в судовому засіданні зауважили, що з автомобіля після його приїзду в двір будинку вийшов незнайомий їм хлопець, який кудись пішов. Також суд звертає увагу на те, що свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні зауважив, що з моменту приїзду автомобіля до моменту прибуття поліції пройшло 3-5 хв.

Оцінюючи зазначені показання свідків та показання ОСОБА_1 щодо того, що він автомобілем не керував, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Згідно зі статтею 245 КпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту речення першого частини першої статті 251 КпАП випливає, що Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому реченням другим частини першої статті 251 КпАП визначено, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як суд зазначав вище, до протоколу про адміністративне правопорушення були надані Записи. З оглянутих в судовому засіданні записів випливає, що ОСОБА_1 повідомляв працівникам поліції, що автомобілем не керував. На зазначені твердження працівник поліції повідомив, що може показати ОСОБА_1 відео, на якому зафіксований факт керування ОСОБА_1 автомобілем. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 інспектор поліції, який оформив адміністративний матеріал, повідомив, що на час складання адміністративних матеріалів зазначений відеозапис був наявний, однак на час його допиту в судовому засіданні такий запис не зберігся. Разом з тим, свідок також зауважив, що вони переслідували автомобіль і підійшли до нього одразу ж після зупинки останнього. Зазначені показання свідка ОСОБА_2 узгоджуються з оглянутими в судовому засіданні Записами. Тому твердження свідка ОСОБА_4 про те, що з моменту приїзду належного ОСОБА_1 автомобіля до приїзду працівників поліції пройшло 3-5 хв. суд оцінює критично з огляду на наведені вище оставини. Крім того, суд враховує, що ні ОСОБА_1 , ні його захисник, ні допитані за клопотанням захисника Тимчишена Р.П. свідки в судовому засіданні не назвали прізвище, ім`я та по-батькові особи, яка здійснювала керування належного ОСОБА_1 автомобіля. Суд при цьому враховує, що свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомила, що моменту приїзду та паркування належного її сину автомобіля вона не бачила. Тому, аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд показання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , а також твердження ОСОБА_1 та його захисника в частині того, що ОСОБА_1 автомобілем не керував суд оцінює критично, які суперечливі між собою і такі, що спростовуються наданими суду доказами у їх сукупності.

Отже, оцінюючи надані суду докази у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення були доведені згідно з приписами наведених вище правових норм, а тому правові підстави для визнання результатів відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння відповідно до приписів частини п`ятої статті 266 КпАП відсутні. Саме тому суд вважає, що дії ОСОБА_1 за зазначеним фактом охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КпАП, за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та попередження вчинення ним нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд враховує таке.

Згідно з наданими суду матеріалами ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не притягувався. Однак слід при цьому зауважити, що санкція закону, яким встановлена адміністративна відповідальність за вчинене ОСОБА_1 правопорушення, є безальтернативною, тобто передбачає стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом. Саме тому суд вважає за доцільне з метою попередження вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом.

Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 130, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень 20 (двадцять) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: