Справа № 456/400/22 Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р.Т.
Провадження № 33/811/536/22 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 березня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП., накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 24 січня 2022 року о 02 годині 10 хвилин, по вул. Молодіжна, 1 в с. Миртюки, Стрийського району, Львівської області, керував транспортним засобом марки «KIA Sorento» номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №12 від 24 січня 2022 року, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, скасувати дану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стосовно строку на апеляційне оскарження зазначає, що апеляційну скаргу він подав через суд першої інстанції, 31 березня 2022 року, проте з невідомих причин його апеляційну скаргу була зареєстрована 1 квітня 2022 року.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального права у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Зазначає, що 24 січня 2022 року о 02 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем «KIA Sorento» д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв наїзд на автомобіль «Opel Combo» д.н.з. НОМЕР_2 , на час скоєння ДТП перебував у тверезому стані, не вживав алкогольних, наркотичних, лікарських препаратів, які б знижували реакцію. Після зіткнення він зупинився. На місці пригоди водії оформили матеріали у відповідності до ч. 3 п. 2.11 ПДР України, склали «Європротокол».

Після складання «Європротоколу», він поїхав додому, де спожив приблизно 100 грам алкогольного напою. Через 2 години до нього прибули працівники поліції і заявили, що він причетний до ДТП. Працівники поліції запропонували йому прослідувати до медичного закладу і здати аналіз на предмет вживання алкоголю, на що він погодився. Після освідування на нього було складено три протоколи про адміністративні правопорушення.

Наголошує, що він виконав припис ч. 3 п. 2.11 Розділу 2 ПДР України, а тому звільняється від відповідальності за скоєння інкримінованих йому правопорушень, в їх числі і правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки спожив алкоголь після того як склав «Європротокол». Відтак, інкримінування йому, працівниками поліції, правопорушення є незаконним та необґрунтованим.

Звертає увагу, що із рішенням суду він не згідний і на підставі наведених доводів вважє, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому просить провадження у справі закрити.

Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги з клопотанням, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови підлягає поновленню, а таку апеляційну скарга слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суду вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 170308 від 24 січня 2022 року (а.с. 2), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «KIA Sorento» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння;

- висновком, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 12 від 24 січня 2022 року ( а.с. 4), з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння ( 1,07 проміле);

- відомостями, що містяться у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ( а.с. 3), де зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Alcotest Drager 6820» у присутності свідка ОСОБА_3 ;

- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 5), згідно якого ОСОБА_1 було направлено на огляд до КНП Стрийської ЦРЛ, результат огляду 1,07 проміле;

- згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_3 ( а.с. 6), результат огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 становить 1,07 проміле.

Доводи ОСОБА_1 , що 24 січня 2022 року о 02 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем «KIA Sorento» д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв наїзд на автомобіль «Opel Combo» д.н.з. НОМЕР_2 , на час скоєння ДТП перебував у тверезому стані, не вживав алкогольних, наркотичних, лікарських препаратів, які б знижували реакцію, після зіткнення на місці пригоди водії оформили «Європротокол», у зв`язку із чим він повинен бути звільнений від адміністративної відповідальності, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Згідно з ч. 3 п. 11 ПДР у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка. У такому випадку водії згаданих транспортних засобів після складення ними зазначеного в цьому пункті повідомлення звільняються від обов`язків, передбачених підпунктами «д» - «є» пункту 2.10 ПДР України.

З наведеного слідує, що так званий «Європротокол» - це повідомлення на бланку встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро України (МТСБУ) зразка, яке складається водіями-учасниками ДТП на місці аварії. Це повідомлення подається страховику водієм транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, і стає підставою для страхового відшкодування потерпілій стороні.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №170308 від 24 січня 2022 року, ОСОБА_1 не зазначав, що на момент ДТП він не вживав алкоголь, не повідомляв працівників поліції, що було складено «Європротокол», окрім того апеляційний суд зазначає, що водій не звільняється від відповідальності, у випадку наявності у нього ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у зв`язку із складанням «Європротоколу».

Аргументи апелянта, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, не беруться до уваги апеляційного суду та оцінюються критично, оскільки спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та не підтверджуються матеріалами справи.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 березня 2022 року.

Постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 березня 2022 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.