Єдиний унікальний номер 341/1344/21
Номер провадження 3/341/2/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року м. Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р. розглянув справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122-2, частиною першою статті 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

встановив:

ОСОБА_1 вчинив керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння за наступних встановлених суддею обставин.

17.07.2021 о 19 годині 33 хвилини у с. Дитятин по вул. Т. Шевченка ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21063, н. з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер», результат позитивний. Своїми діями порушив вимоги п. 2. 9 «А» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Водночас відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 17 липня 2021 року серії ДПР 18 № 460337 ОСОБА_1 вчинив невиконання вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу за наступних обставин, викладених у протоколі.

17.07.2021 о 19 годині 33 хвилини у с. Дитятин по вул. Т. Шевченка ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21063, н. з. НОМЕР_1 , на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольорів та звукового сигналу, не здійснив. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі, шляхом з`їзду у кювет. Вказаними діями порушив вимоги п.п. 2.4, 8.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-2 КУпАП.

Розгляд справ призначено на 05.10.2021 з викликом особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, шляхом направлення поштової повістки рекомендованим листом з повідомленням на адресу, яка указана у протоколі № 460336. Поштове повідомлення повернулось із відміткою, що адресат не проживає за вказаною адресою.

05.10.2021 в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Клопотання про відкладення розгляду справи не надіслав.

05.10.2021 від захисниці Шевчук-Філімон Н. М. на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки вона перебувала на лікуванні в Галицькій ЦРЛ. При цьому зазначила, що 01.10.2021 ОСОБА_1 з нею уклав договір про надання правової допомоги.

Розгляд справи відкладено на 27.10.2021 з викликом особи та його захисниці шляхом направлення поштових повісток.

Водночас суддею було здійснено запит органу державної влади щодо доступу до персональних даних особи, про надання відомостей про реєстрацію місця проживання особи.

06.10.2021 на адресу суду від старости Більшівцівської селищної ради надійшла відповідь на запит про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , у якій зазначено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , саме за адресою, яка і зазначена в протоколі № 460336.

27.10.2021 у судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, на адресу суду надіслав клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки його захисниця знаходиться на лікуванні. Цього ж дня від захисниці Шевчук-Філімон Н. М. надійшла письмова заява про відкладення розгляду справи, оскільки вона знаходиться на лікуванні у Галицькій ЦРЛ.

Розгляд справи відкладено на 17.11.2021.

15.11.2021 на адресу суду від захисниці Шевчук-Філімон Н. М. надійшла письмова заява про надання їй матеріалів справи для ознайомлення. При цьому долучила копію ордера про надання правової допомоги ОСОБА_1 та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

17.11.2021 в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Однак захисниця у судовому засіданні зазначила, що особа вини у вчиненні правопорушення не визнає, оскільки транспортним засобом не керував. Підписи, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, не ОСОБА_1 .

З оглянутих у судовому засіданні відеозаписів працівників патрульної поліції вбачається перебування ОСОБА_1 в автомобілі зеленого кольору марки ВАЗ. В автомобілі знаходиться ОСОБА_1 один. Надалі за вказівкою поліцейського ОСОБА_1 повинен був припаркувати автомобіль на узбіччі, однак почив їхати, його переслідують поліцейські, коли наздогнали побачили, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , знаходиться у кюветі. ОСОБА_1 надівають на руки кайданки.

На іншому відео ОСОБА_1 спілкується з працівниками поліції, час 19 годин 51 хвилина. Особі пропонують пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що особа погодилась пройти такий огляд о 19 годині 54 хвилини 17.07.2021. Після продуву вказаного приладу показник позитивний - 3,01 проміле. З результатом показника ОСОБА_1 згідний. На пропозицію поліцейських пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, ОСОБА_1 відмовляється. На відео каже знайомому «машина там» та не спростовує, що автомобілем не керував. Присутній при складанні протоколу, диктує поліцейським номера автомобіля. Жодних заперечень щодо протоколу не надає.

На другому диску файли не відкрились. Під час розгляду справи у суді припинилось електропостачання, у зв`язку з чим оголошено перерву на 24.11.2021. Про розгляд справи особа та його захисниця повідомленні в судовому засіданні під розписку.

24.11.2021 ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Клопотання про відкладення розгляду справи не надсилав.

Розгляд справи відкладено на 16.12.2021 з викликом особи шляхом надіслання на його адресу поштового повідомлення, яке повернулось без вручення, із зазначенням, що особа за вказаною адресою не проживає. Про розгляд справи захисниця особи була повідомлення під розписку 17.11.2021 в судовому засіданні.

16.12.2021 у судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Клопотання про відкладення розгляду справи не надсилав. Захисниця на адресу суду надіслала клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки вона бере участь в іншій справі.

Розгляд справи відкладено на 10.01.2022 з викликом особи та його захисниці шляхом надіслання поштових повісток. Поштове повідомлення повернулось без вручення, із зазначенням, що особа за вказаною адресою не проживає.

10.01.2022 на адресу суду від захисниці особи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, через погане самопочуття.

10.01.2022 судовий розгляд справи не здійснювався, оскільки суддя Мергель М. Р. перебував на лікарняному.

Розгляд справи повторно відкладено на 31.01.2022 з викликом особи та його захисниці шляхом надіслання поштових повісток. Поштове повідомлення повернулось без вручення, із зазначенням, що особа відсутня за вказаною адресою.

31.01.2022 у судове засідання ОСОБА_1 та його захисниця не з`явились. Клопотання про відкладення розгляду справи не надіслали. Своїм процесуальним правом особа та його захисниця не скористались та не прибули в судове засідання.

Згідно з даними розносної книги для місцевої кореспонденції 21.01.2022 захисниця ОСОБА_2 особисто розписалася про отримання повістки щодо судового засідання у цій справі 31.01.2022.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Правопорушення за статтею 122-2, частиною першою статті 130 КУпАП не входить до переліку справ, передбачених частиною 2 статті 268 КУпАП, розгляд яких необхідно проводити з обов`язковою присутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Тому суддя, враховуючи неявку ОСОБА_1 та його захисниці без поважної причини у судове засідання і відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, вважає за можливе справу розглядати без їхньої участі.

До того ж у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України» Суд наголосив, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя насамперед покладається на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Своєю чергою констатую, що поведінка ОСОБА_1 свідчить про явне зловживання процесуальними правами та затягування розгляду справи.

Надаючи правову оцінку наявним у справах матеріалам, поясненням захисниці в судовому засіданні 17.11.2021, суддя виходить з такого.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 122-2 КУпАП полягає у невиконанні водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Адміністративне правопорушення, щодо якого орган поліції склав протокол стосовно ОСОБА_1 , вчинено 17.07.2021.

Наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до пункту 7 частини 1 цієї статті провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З урахуванням того, що на час розгляду справи у суді закінчився визначений статтею 38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а суддя позбавлений процесуальної можливості досліджувати докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість особи, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП без розгляду матеріалів справи по суті.

Під час розгляду адміністративної справи суддя також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), n. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

З огляду на те, що стягнення не може бути накладено пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, строк накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 закінчився, суддя дійшов висновку про те, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП, щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Щодо адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, суддя виходить з такого.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з частиною 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Дослідивши матеріали справи і надавши їм правову оцінку, переконуюсь, що дії ОСОБА_1 містять склад правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши захисницю, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджена належними і допустимими доказами, а саме даними, які містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення від 17 липня 2021 року серії ДПР 18 № 460336, у якому ОСОБА_1 зазначив, що їхав за продуктами, більше такого не повториться, міститься підпис особи;

- роздруківці результату огляду на стан алкогольного сп`яніння спеціальним технічним засобом «Драгер», показник становить 3,01 проміле, містить підпис особи;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому результат огляду 3,01 проміле. З результатом ОСОБА_1 згідний;

-направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 17.07.2021;

-рапорті працівника поліції від 17.07.2021;

-копії постанови про накладення адміністративного стягнення від 17.07.2021 серії БАБ № 962216, у якій зазначено, що до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у розмірі 3400,0 грн, за ст. ст. 126, 121 КУпАП;

-копії протоколу про адміністративне правопорушення від 17.07.2021 щодо ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП;

- відеозаписах працівників патрульної поліції, на яких відображено: факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , подальша втеча особи від працівників патрульної поліції, переслідування особи; з`їзд автомобіля особи в кювет; усю процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відповідно до приписів статті 266 КУпАП, згода особи з результатом, відмова від огляду у медичному закладі, ознайомлення особи з процедурою, повідомлення і роз`яснення особі, що відбувається і яка відповідальність передбачена, відсутність на відео будь-яких посилань про те, що особа не керувала транспортним засобом тощо.

Суддя не бере до уваги пояснення захисниці Шевчук-Філімон Н. М. про те, що особа не керувала транспортним засобом, оскільки вважає такі пояснення такими, що направленні на уникнення відповідальності особи і такі спростовані наявними у справі відеозаписами. Достовірність, належність і допустимість відеозаписів у судді не викликають сумніву.

Протокол є основним і єдиним доказом, який складає уповноважена на те посадова особа з обов`язковим відображенням у ньому суті адміністративного правопорушення та визначенням кваліфікації діяння особи.

Вважаю за необхідне зазначити, що працівники поліції виконали обов`язок, покладений на них частиною 2 статті 251 КУпАП щодо збирання та надання суду доказів наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

При цьому не беру до уваги доводи захисниці про те, що особа не підписувала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки на відео вбачається складення документа за участю особи, ОСОБА_1 сам диктує свої дані, дані автомобіля.

Відповідно до ст. 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення не є виключенням і також повинен здійснюватись із застосуванням вказаних засад.

Водночас ОСОБА_1 та його захисниця не надали судді жодного доказу того, що особа не вчиняла інкримінованого їй правопорушення, та жодним чином і поясненнями не спростували його вчинення. Зокрема відсутні будь-які докази того, що транспортним засобом марки ВАЗ зеленого кольору керував не ОСОБА_1 .

Отже, з огляду на викладене, доходжу висновку про те, що усі доводи захисниці спрямовані виключно на забезпечення уникнення особою адміністративної відповідальності, а не на встановлення об`єктивних обставин, які б доводили відсутність складу адміністративного правопорушення з боку ОСОБА_1 .

Згідно з статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно з статтею 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на викладене, ураховую суспільну небезпеку здійснення особою керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Керуючись внутрішнім переконанням та об`єктивним аналізом обставин справи, доходжу висновку про те, що особа дійсно керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Водночас вважаю за необхідне вказати, що відсутність доказів обгрунтованості причин зупинки ОСОБА_1 не може бути підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення, оскільки у цьому випадку не підлягає застосуванню доктрина «плодів отруйного дерева».

Так, відповідно до вказаної доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

Проте, факт зупинення автомобіля ОСОБА_1 жодним чином не може вважатися джерелом доказів, зокрема у розумінні статті 251 КУпАП, а отримані після зупинки автомобіля працівниками поліції докази (дані, які містяться у протоколі, відеозаписах, тощо) є належними і допустимими.

Тобто, дані щодо зупинки автомобіля це докази, які містяться у протоколі і на відеозаписі, які є джерелами доказів. Водночас, сам факт зупинки не є джерелом доказів, а тому доктрина «плодів отруйного дерева» не може бути застосована.

Також зазначаю, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Підсумовуючи усе викладене вище, вважаю, що наявними у справі доказами доведено наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягало у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Справи стосовно ОСОБА_1 за статтями 122-2 та 130 КУпАП розглянуто одночасно на підставі положень статті 36 КУпАП.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року у розмірі 2393,0 грн.

Керуючись статтями 36, 38, 122-2, 130, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122-2 КУпАП, щодо ОСОБА_1 на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до змісту статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її прийняття.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ