ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі судді Міняйла М.П., за участі: секретаря Цуркан І.І., адвоката Письменного М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Письменного М.Г. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, офіційно працюючу директором ТОВ "САНСАН", проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 164 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в сумі 4250 грн.

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ "САНСАН" та здійснюючи господарську діяльність, а саме: внутрішні перевезення пасажирів автобусами, міжнародні перевезення пасажирів автобусами в період з 13.09.2021 по 14.09.2021 рр., відповідно до наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 07.09.2021 р. №614 виявлено порушення пп.6 п.16 Ліцензійних умов (ПКМУ 31001 від 02.12.2015 р.), а саме не надано відомостей про орендовану матеріальну технічну базу, яка забезпечує виконання технологічних операцій в обсягах визначених п.26 Ліцензійних умов та забезпечує виконання технологічних операцій, відповідальність за що передбачена ч. 6 ст. 164 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Письменний М.Г. в інтересах ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду та скасувати її, а справу про адміністративне правопорушення щодо неї закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

__________________________________________________________________

Провадження № 33/812/4/22 Головуючий у 1-й інстанції: Губницький Д.Г.

Категорія: ч.6 ст. 164 КУпАП Доповідач апеляційного суду: Міняйло М.П.

З рішенням не погоджується, так як судом першої інстанції не встановлено всіх обставин справи, перелічених у статтях 247 і 280 КУпАП, що призвело до прийняття упередженого та незаконного рішення, яке не грунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 бажала особисто повідомити суду під час її допиту у судовому засіданні всі обставини справи, але у зв`язку з хворобою не могла з`явитися у судове засіданні, а тому надіслала до суду заяву про перенесення судового розгляду справи, але вказану заяву судом було проігноровано та розгляд справи відбувся без її участі.

Вказує, що він особисто телефонував до суду для отримання рішення, але постанова суду не була готова і була отримана ним лише 21 грудня 2021 року вже поза межами строку оскарження.

Звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення №0000033 від 14 вересня 2021 року не містить місця, часу вчинення і суть адміністративного правопорушення, а тому не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Заслухавши пояснення адвоката Письменного М.Г., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що пропущений строк на оскарження судового рішення підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 08 грудня 2021 року. З матеріалів слідує, що справу було розглянуто за відсутності учасників.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню, оскільки Законом передбачено право особи на доступ до правосуддя.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 6 ст. 164 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених судом першої інстанції та наведених у судовому рішенні доказів.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ "САНСАН" та здійснюючи господарську діяльність, а саме: внутрішні перевезення пасажирів автобусами, міжнародні перевезення пасажирів автобусами в період з 13.09.2021 по 14.09.2021 рр., відповідно до наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 07.09.2021 р. №614 виявлено порушення пп.6 п.16 Ліцензійних умов (ПКМУ 31001 від 02.12.2015 р.), а саме не надано відомостей про орендовану матеріальну технічну базу, яка забезпечує виконання технологічних операцій в обсягах визначених п.26 Ліцензійних умов та забезпечує виконання технологічних операцій, відповідальність за що передбачена ч. 6 ст. 164 КУпАП. (а. с. 1).

Вина особи окрім протоколу про адміністративне правопорушення №0000033 від 14.09.2021 р. підтверджується актом від 14.09.2021 р. за результатом проведення заходу державного нагляду та іншими матеріалами.

За результатами даної перевірки було встановлено, що перевізником порушено пп. 6 п.16 Ліцензійних умов, а саме: не видано відомості про орендовану матеріально - технічну базу, яка забезпечує виконання технологічних операцій в обсягах визначених п. 26 Ліцензійних умов та забезпечуєвиконання технологічних операцій, відповідно за що передбачена відповідальність за ч. 6 ст.164 КУпАП. Дані дії тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержачих внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що старший державний інспектор Гнатів О.В. був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу за ознаками передбаченого ч. 6 ст. 164 КУпАП адміністративного правопорушення, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови правопорушниці у вчиненні адміністративного правопорушення, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь належні докази й на такі не вказується в апеляційній скарзі.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що старший державний інспектор Гнатів О.В. при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення №0000033 від 14 вересня 2021 року не містить місця, часу вчинення і суть адміністративного правопорушення, а тому не відповідає вимогам ст.256 КУпАП в ході апеляційного розгляду не підтвердилось та є таким, що не заслуговує на увагу.

Крім того, в матеріалах справи міститься копія посвідчення про проведення позапланової перевірки, копія договору №10 від 25.06.2021 року, копія наказу №614 від 07.09.2021 року, в яких містяться всі дані на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що ні протоколом, ні жодним іншим доказом не доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.164 КУпАП - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і спростовуються наявними в матеріалах справи й наведеними вище доказами.

Відхиляючи вищевказані доводи апеляційної скарги апеляційний суд враховує і те, що до апеляційної скарги не додано будь-яких доказів про наявність у ОСОБА_1 на момент здійснення господарської діяльності відомостей про орендовану матеріальну технічну базу, яка забезпечує виконання технологічних операцій в обсягах визначених п.26 Ліцензійних умов та забезпечує виконання технологічних операцій

Доводи апеляційної скарги про те, що справа розглянута за відсутності ОСОБА_1 та її представника, - апеляційний суд визнає такими, що не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення і, відповідно, не впливають на висновки суду першої інстанції про наявність у її діях складу передбаченого ч. 6 ст. 164 КУпАП адміністративного правопорушення.

При оцінці вказаних доводів, апеляційний суд враховує те, що відповідно до чинного КУпАП розгляд справи без участі правопорушника не є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, а також те, що дана обставина врахована апеляційним судом як одна з обставин для поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження судового рішення.

До того ж, ОСОБА_1 мала можливість з`явитись до суду апеляційної інстанції і надати пояснення стосовно обставин справи, пояснити щодо здійснення нею господарської діяльності згідно законодавству докази на неправильність висновку акту державної служби України з безпеки на транспорті, але цього не зробила.

Твердження захисника про те, що справа розглянута без його участі та участі ОСОБА_1 відповідає дійсності.

Як вбачається із матеріалів справи, до розгляду вона призначалася двічі, але ні ОСОБА_1 ні захисник не надали суду документів, які б підтверджували поважність причин їх неможливості бути присутніми при розгляді матеріалів справи.

В таких діях вказаних учасників судового провадження є зловживання своїми правами, щоб затягнути розгляд справи з метою закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Отже, у суду першої інстанції не було підстав переносити розгляд справи на іншу дату.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні передбаченого ч. 6 ст. 164 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення накладено на неї в межах санкції вищевказаної статті, у зв`язку із чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана апелянтом апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П о с т а н о в и в :

Поновити адвокату Письменному М.Г. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 грудня 2021 року.

Апеляційну скаргу адвоката Письменного М.Г. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 грудня 2021 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду М.П. Міняйло