Справа № 588/93/22
Провадження № 3/588/70/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2022 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Огієнко О.О., за участю: секретаря судового засідання Лободи Т.С., прокурора Степаненка О.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Залавського О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Сумській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Боромля Тростянецького області Сумської області, громадянина України, пенсіонера, розлученого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, має інвалідність ІІІ групи, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Тростянецьким РВ УМВС України в Сумській області 09.02.1997, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався

за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 виконуючи обов`язки військового комісара/заступника військового комісара начальника відділу комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 та будучи суб`єктом на якого відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» поширюються вимоги цього Закону,зокрема вимоги ч.1 ст.28 вказаного Закону щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, не повідомив військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 у визначеному законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник під час видання та підписання наказу від 03.04.2020 № 41, яким встановив собі особисто премію в розмірі 35% від посадового окладу, що є вчиненням правопорушення, пов`язаного з корупцію, передбаченого п. 1-4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Також, ОСОБА_1 виконуючи обов`язки військового комісара/заступника військового комісара начальника відділу комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 та будучи суб`єктом на якого відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» поширюються вимоги цього Закону,зокрема вимоги ч.1 ст.28 вказаного Закону щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час особистого видання та підписання наказу від 03.04.2020 № 41, яким встановив собі особисто премію в розмірі 35% від посадового окладу, що є вчиненням правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого п. 1-4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у скоєному порушенні визнав частково та пояснив, що він виконуючи обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 03.04.2020 підписав наказ про преміювання, в тому числі і себе. Разом з тим він вказав, що розмір премії зазначений в цьому наказі є таким самим який у нього був перед цим. Такий розмір премії доводився телеграмою Міністра оборони на 2020 рік. Підстав для зниження розміру премії у нього не було. Надати копію листа міністра оборони, а також відомості про отримуванні доходи не має можливості. Крім того, ОСОБА_1 звернув увагу на закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності, тому просив суд закрити провадження у справі.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Залавський О.В. також просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Прокурор Степаненко О.В. обставини, викладені у протоколах про вчинення адміністративних правопорушень підтримав, зазначив про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діяння, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та разом з тим просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Залавського О.В., прокурора Степаненка О.В., дослідивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП знайшла своє підтвердження, враховуючи таке.

Судом установлено, що ОСОБА_1 03.04.2020 тимчасово виконував обов`язки військового комісара/заступника військового комісара начальника відділу комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 03.04.2020 № 41, вбачається, що ОСОБА_1 має військове звання майор, обіймає посаду заступника військового комісара начальник відділення комплектування, а на момент видання та підписання вказаного наказу тимчасово виконував обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказаним наказом ОСОБА_1 встановив собі особисто щомісячну премію за березень 2020 року в розмірі 35% (а.с.14-15, 41).

Відповідно до листа військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 від 24.11.2021 № 12/1191 у журналі реєстрації вхідної кореспонденції за період з 01.01.2019 по 24.11.2021 відсутня інформація про реєстрацію повідомлень про реальний або потенційний конфлікт інтересів від військовослужбовців підпорядкованих структурних підрозділів в частині прийняття рішень щодо встановлення преміювання (а.с.16).

Згідно з ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознаки корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до примітки ст. 172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції". У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Відповідно до положень підпункту «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» військові посадові особи Збройних Сил України є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, та у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї - безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Таким чином, ОСОБА_1 відноситься до посадових осіб, на яких розповсюджується вимога закону про повідомлення та запобігання вчинення рішення або дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП полягає у бездіяльності щодо неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП полягає у вчиненні дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

На підставі вищевикладеного, вважаю доведеною вину ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, оскільки він, не повідомив у визначеному законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, що виник під час видання та підписання наказу від 03.04.2020 № 41, яким встановив собі особисто премію в розмірі 35% від посадового окладу.

Також вважаю доведеною вину ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки він 03.04.2020 вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час особистого видання та підписання наказу від 03.04.2020 № 41, яким встановив собі особисто премію в розмірі 35% від посадового окладу,

Вирішуючи питання про накладення стягнення враховую наступне.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Згідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права. У зв`язку з цим тлумачення положень ч. 4 ст. 38 КУпАП не може носити довільного характеру та розумітися суто формально, зокрема, шляхом ототожнення моменту виявлення правопорушення з моментом складення протоколу про адміністративне правопорушення.
Так, у справі «Волков проти України», рішення від 09 січня 2013 року, Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень».
Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.
Разом з тим, сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного і повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.
При цьому, якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення, спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження.
З матеріалів справи вбачається, що заступником керівника Сумської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону листом від 16.11.2021 було повідомлено Управління стратегічних розслідувань в Сумській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про те, що окремі військові службові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у Сумській області, які були допущенні до тимчасового виконання обов`язків військових комісарів районних (міських) військових комісаріатів Сумської області, діяли в умовах реальних конфліктів інтересів, що суперечило між приватним інтересом осіб та їх службовими повноваженнями та вплинуло на неупередженість прийняття рішень та вчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Зазначені особи при реалізації повноважень щодо визначення для себе розміру стимулюючих виплат (премій, надбавок) всупереч п.1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не вживали заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів. Також, в порушення п.2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомили безпосереднього керівника про наявність у них реального конфлікту інтересів. Крім того, в порушення п.3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» приймали рішення в умовах реального конфлікту інтересів. Також, в порушення п.4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не вживали заходи щодо врегулювання реального конфлікту інтересів.
Зазначений лист було отримано Управлінням стратегічних розслідувань в Сумській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України 18.11.2021 (а.с. 11).

Саме лист заступника керівника Сумської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від 16.11.2021 є останнім документом у справі про адміністративне правопорушення після отримання якого старший оперуповноважений першого сектору (протидії корупції) Управління стратегічних розслідувань в Сумській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України капітан поліції Шосталь О.О. дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Отже датою виявлення правопорушення є 18.11.2021, тому встановлений у ч. 4 ст. 38 КУпАП шестимісячний преклюзивний строк накладення адміністративного стягнення сплинув 18.05.2022.
Крім того, моментом вчинення адміністративного правопорушення є дата видачі та підписання наказу № 41 від 03.04.2020, тому встановлений у ч. 4 ст. 38 КУпАП дворічний преклюзивний строк накладення адміністративного стягнення сплинув 03.04.2022.
Оскільки протоколи про адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 та 2 ст. 172-7 КУпАП складені відносно ОСОБА_1 надійшли на розгляд суду 20.01.2022, тому з об`єктивних причин, зокрема у зв`язку з запровадженням військового стану, фактичними військовими діями на території м. Тростянець Сумської області, передачею підсудності судових справ Гадяцькому районному суду Полтавської області, суду не вдалося всебічно, об`єктивно і повно з`ясувати всі обставини, які мають значення для вирішення справи до закінчення даного строку.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що закінчення строку накладення адміністративного стягнення, є обставиною яка виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності з положенням п. 7 ч. 1 ст.247 КУпАП, тому з цих підстав справа про адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 та 2 ст. 172- 7 КУпАП згідно протоколів № 025/2022 та № 026/2022 від 20.01.2022 стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю.
Керуючись вимогами статей 38, ч.1, 2 ст.172-7, 245, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП.
Провадження по справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП згідно протоколів № 025/2022 та № 026/2022 від 20.01.2022 стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. О. Огієнко