ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/236/22 Справа № 705/1361/22 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Гудзенко В. Л. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2022 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 705/1361/22 щодо Бойка Р.В., що надійшли з Уманського міськрайонного суду Черкаської області за апеляційною скаргою захисника Маргаряна А.Д.,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 травня 2022 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого начальником зміни групи газозабезпечення в/ч А 4465, проживаючого за адресою: вул. Аеродромна, 4 м. Миколаїв,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 496,20 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, Бойко Р.В. 03.04.2022 о 22 год. 15 хв. в м.Умань по вул. Тищика, 1, керував автомобілем Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка не відповідала обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки відмовився та проходження такого огляду в медичному закладі відмовився під відеофіксацію, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, захисник Маргарян А.Д. в інтересах Бойка Р.В. подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження по справі щодо Бойка Р.В. закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що Бойко Р.В. не керував транспортним засобом, і такі докази відсутні в матеріалах справи. Зазначає, що відеозапис є неналежним доказом у справі, а висновок лікаря складено через пів години після складання протоколу. Вказує, що санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб, а також перевищує мінімальний розмір штрафу, передбаченого ч.2 ст. 52 КК України. Крім того, санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортними засобами, що порушує конституційні права Бойка Р.В..

Заслухавши захисника Маргаряна А.Д., який був присутній в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Христинівським районним судом, підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, вивчивши матеріали провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях Бойка Р.В. ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості Бойка Р.В. у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 494650 від 03.04.2022, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що Бойко Р.В. 03.04.2022 о 22 год. 15 хв. в м.Умань по вул. Тищика, 1, керував автомобілем Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка не відповідала обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки відмовився та проходження такого огляду в медичному закладі відмовився під відеофіксацію, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України (а.с. 1);

- даними висновку № 1396/37 від 03.04.2022, згідно якого Бойко Р.В. відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 2);

- даними відеозапису, з якого вбачається, що Бойко Р.В. вказував, що він їде у військову частину, на місці зупинки спочатку погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», однак згодом відмовився, також на пропозицію працівників поліції відмовився проходити огляд в медичному закладі.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.

Твердження апелянта про те, що Бойко Р.В. не керував транспортним засобом є безпідставиними, та не узгоджуються з даними відеозапису на якому Бойко Р.В. на запитання працівників поліції вказував, що він їхав у військову частину, тобто останній не заперечував факт керування транспортним засобом, і не зазначив про це в протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, на відеозаписі зафіксовано, що Бойко Р.В. погоджувася на складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що протокол про адмністративне правопрушення складено раніше, ніж висновок КНП «Уманська міська лікарня», є безпідставними, оскільки на місці зупинки Бойко Р.В. відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою приладу «Drager», так і в медичному закладі, що вже слугувало підставою для складання адміністративних матеріалі за ч.1 ст. 130 КУпАП. Згодом, Бойка Р.В. було доставлено до медичного закладу, де він підтвердив свою відмову від проходження медичного огляду.

Дані відеозапису узгоджуються з іншими матеріалами справи, а тому відсутні підстави вважати його неналежним доказом у справі.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними.

Адміністративне стягнення, накладене на Бойка Р.В. в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Посилання апелянта на те, що адміністративне стягнення накладене на Бойка Р.В. не узгоджується з положеннями ч.2 ст. 52 КК України, і є більшим, ніж прожитковий мінімум для працездатних осіб, є недоречними, оскільки при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд керується вимогами КУпАП, а не Кримінального Кодексу чи ЗУ «Про державний бюджет України …» .

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 травня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Маргаряна А.Д. - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка