П О С Т А Н О В А№ 127/12481/22

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2022 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Медяна Ю.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Вінницького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

13.06.2022 близько 14:30 год. ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно колишньої співмешканки ОСОБА_2 , а саме ображав її нецензурною лайкою та виганяв із помешкання. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні даного правопорушення не визнав, заперечував щодо притягнення його до адміністративної відповідальності. Надав пояснення у яких підтвердив, що він з ОСОБА_2 перебував у цивільному шлюбі. Між ним та його колишньою співмешканкою ОСОБА_2 виник конфлікт, через його намір змінити замок у квартирі АДРЕСА_2 , оскільки він вважає, що його відносини з ОСОБА_2 припинені, а тому вона не має права на користування даною квартирою.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні надала пояснення, у яких зазначила, що перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_1 . З 2019 року у них погіршились відносини і зазраз вирішується питання, щодо сплати її грошових коштів за квартиру, що і стало приводом даної сварки.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки його дії відповідають диспозиції даної статті та вчиненні відносно особи з якою він спільно проживав, але не перебував у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №366836 від 13.06.2022, копією заяви ОСОБА_2 від 13.06.2022, копією письмового пояснення ОСОБА_2 від 13.06.2022, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 13.06.2022, копією реєстрації повідомлення зі служби 102, від 13.06.2022 №6099, поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надані у судовому засіданні.

При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 , за вчинення вказаного адміністративного правопорушення суд бере до уваги вимоги ст. 33 КУпАП, а також враховує, те що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та необхідність застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому судовий збір у розмірі 496,20 грн. підлягає стягненню із ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 173-2, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її постановлення.

Суддя: