ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/222/22 Справа № 692/35/22 Категорія: ч. 1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Левченко Л.О. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю правопорушника ОСОБА_1 та захисника Седун Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Драбівського районного суду Черкаської області від 22 лютого 202 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винною у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, що складає одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496,20 грн., -

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 07.01.2022р. о 16 год. 10 хв. в с. Золотоношка, вул.. Центральна, керував транспортним засобом Меrcedes, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився як на місці, так і в лікувальному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Драбівського районного суду Черкаської області від 22 лютого 202 року, якою ОСОБА_1 , визнано винною у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, що складає одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496,20 грн.

Не погоджуючись з постаново суду першої інстанції, захисник правопорушника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить:

1. Скасувати постанову Драбівського районного суду Черкаської області від 22 лютого 2022 року.

2. Визнати невинуватим ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважає, що зазначена постанова прийнята судом першої інстанції з порушеннями норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною і необгрунтованою, а відтак підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, в матеріалах справи відсутні які-небудь докази про те, що ОСОБА_1 відмовився пройти освідування в медичному закладі, згідно матеріалів справи повний текст судового рішення ОСОБА_1 отримав лише 06.05.2022 року після звернення з відповідною заявою, тому просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, доводи правопорушника та захисника в інтересах правопорушника ОСОБА_1 , які підтримали подану апеляційну скаргу, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції вважає, що захиснику в інтересах правопорушника ОСОБА_1 , слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови Драбівського районного суду Черкаської області від 22 лютого 202 року, оскільки копію постанови було отримано після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 , 07.01.2022р. о 16 год. 10 хв. в с. Золотоношка, вул.. Центральна, керував транспортним засобом Меrcedes, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився як на місці, так і в лікувальному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 397026 від 07.01.2022 року, де зазначено, що ОСОБА_1 , 07.01.2022р. о 16 год. 10 хв. в с. Золотоношка, вул.. Центральна, керував транспортним засобом Меrcedes, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився як на місці, так і в лікувальному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.1);

- даними копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАВ № 592187 від 07.01.2022 року, де зазначено, що ОСОБА_1 , 07.01.2022р. о 16 год. 10 хв. в с. Золотоношка, вул.. Центральна, керував транспортним засобом Меrcedes д.н.з. НОМЕР_1 , користувався мобільним телефоном, тримаючи його у руці, порушивши п. 2,9,д ПДР України, після зупинки транспортного засобу не пред`явив посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.(а.с.2);

- даними рапорту інспектора СРПП ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області О. Белих від 07.01.2022р., згідно якого 07.01.2022р. о 16 год. 15 хв. в с. Золотоношка, вул. Шевченка було виявлено автомобіль Меrcedes д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який під час руху користувався мобільним телефоном, тримаючи його у руці. Відповідний транспортний засіб було зупинено, під час розгляду справи у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Під час безперервної відео фіксації водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер. Водій проходити огляд на стан сп`яніння на місці відмовився, також відмовився пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоровя.(а.с.3);

- даними DVD диску від 07.01.2022 року із записом до адміністративного протоколу серії ДПР18 № 397026 від 07.01.2022 року, стосовно гр.. ОСОБА_1 з якого вбачаються події викладені в адміністративному протоколі.(а.с.5).

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, окремі неточності в цілому не впливають на їх оцінку , не перешкоджають можливості застосовувати їх в якості доказів та не спростовують викладених у них фактів .

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на місці події та в медичному закладі, не звільняють її від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права., є необґрунтованим.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 397026 від 07.01.2022 року, даними копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАВ № 592187 від 07.01.2022 року, даними рапорту інспектора СРПП ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області О. Белих від 07.01.2022р., даними DVD диску від 07.01.2022 року із записом до адміністративного протоколу серії ДПР18 № 397026 від 07.01.2022 року, стосовно гр.. ОСОБА_1 з якого вбачаються події викладені в адміністративному протоколі.

Доводи апелянта про те, що йому не пропонувалося пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, є необґрунтованим.

Так, на відео бодікамер патрульного поліцейського зафіксовано, що працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі, проте ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування.

Крім того, ОСОБА_1 притягнута за відмову від проходження у встановленому Законом порядку освідування на виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про відсутність в матеріалах справи яких-небудь доказів про те, що ОСОБА_1 відмовився пройти освідування в медичному закладі, також є необґрунтованим, оскільки матеріали справи містять відео з бодікамери патрульного поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі.

Доводи апелянта щодо порушення процедури виявлення у особи ознак алкогольного чи іншого сп`яніння, є необґрунтованими, оскільки протягом відео працівником поліції неодноразово робиться зауваження про наявність таких ознак, зокрема запаху алкоголю, на що водієм зауважень та заперечень не надходить, пройти огляд на місці особа відмовляється, пропозицію поліцейських прибути до медичного закладу для проходження такого огляду у визначеному законом порядку не виявляє та повертається до свого автомобіля.

Доводи апелянта, про те, що автомобіль не рухався, а був припаркований на узбіччі, також є необґрунтованим.

Так, на досліджуваному відео вбачається присутність автомобіля Меrcedes д.н.з. НОМЕР_1 на узбіччі дороги в межах населеного пункту, який не міг туди прибути самостійно, на місці водія знаходився ОСОБА_1 . Крім того, на початку відеозапису видно, що автомобіль рухається по дорозі в населеному пункті, а потім паркується на узбіччі дороги. Також на відео працівник поліції наголосив, що ним було здійснено зупинку вказаного транспортного засобу в зв`язку з порушенням водієм ПДР.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції в порушення законодавства не залучили двох свідків, є необґрунтованим.

Так, відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до змін за Законом "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху" № 1231-IX, за якими частина 2 статті 266 КУпАП викладена у новій редакції: зокрема, зазначено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

З доданих до матеріалів відео файлів вбачається, що зйомка проводилась за допомогою нагрудних бодікамер, та за своїм часом, фіксує весь час спілкування з водієм, що не викликає сумнівів у їхній достовірності.

Таким чином, вказані твердження захисника в інтересах правопорушника ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження під час дослідження матеріалів у судовому засіданні та прямо суперечать даним матеріалів справи, що досліджені судом, тому розцінюються судом як позиція захисту та намагання особи уникнути адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Враховуючи викладене, а також сукупність доказів у їх взаємозв`язку, дають підстави зробити висновок про обґрунтоване притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому його апеляційні доводи з цього приводу є необґрунтованим.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь її вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави в розмірі 496грн. 20 (двадцять) коп.

За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 22.02.2022 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику Седун Д.В. в інтересах правопорушника ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Драбівського районного суду Черкаської області від 22 лютого 2022 року.

Постанову Драбівського районного суду Черкаської області від 22 лютого 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, апеляційну скаргу захисника Седун Д.В. в інтересах правопорушника ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок