Провадження № 3/638/200/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Поволяєва О.В., під час розгляду адміністративного матеріалу, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2021 року о 21 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Клочківська 333, в м. Харкові, не дотримався безпечної швидкості руху, не відреагував на зміну дорожньої обстановки та допустив наїзд на паркан та світлофорний об`єкт (світлофор), чим порушив вимоги п. 2.3 б), 12.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Під час судового засідання 17 січня 2022 року ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнав. Зазначив, що 03 листопада 2021 року приблизно о 21 год. 30 хв. він рухався по вул. Клочківській 333, в м. Харкові. Транспортний засіб під його керуванням був розташований в середній смузі руху. Позаду нього в крайній правій смузі рухався транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 , який вчинив випередження транспортного засобу ОСОБА_1 з правого боку дороги, після чого здійснив перестроювання в середню смугу руху попереду автомобіля ОСОБА_1 , не надавши дорогу транспортному засобу під керуванням ОСОБА_1 , якай рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку перестроївся ОСОБА_2 . Після перестроювання транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 здійснив зупинку перед стоп-лінією, оскільки на світлофорі почав відображатися мерехтливий зелений сигнал світлофора. З початку зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 на світлофорі було відображено приблизно 2-3 секунди мерехтливого зеленого сигналу світлофора. Побачивши зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 . ОСОБА_1 здійснив екстрене перестроювання свого автомобіля в крайню праву смугу руху з метою уникнення зіткнення, проте, зважаючи на несприятливі погодні умови, оскільки смуга руху була мокрою, транспортний засіб почало заносити та ОСОБА_1 не впорався з його керуванням, зважаючи на що було допущено наїзд на паркан та світлофор. Дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) виникла внаслідок зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 на мерехтливий зелений сигнал світлофора. У разі, якби він не здійсни зупинку перед перехрестям, зважаючи на наявність 2-3 секунд мерехтливого сигналу світлофора, а здійснив проїзд перехрестя, то дана дорожньо-транспортна пригода не відбулася. Крім того, працівники поліції під час огляду місця ДТП, складення протоколу про адміністративне правопорушення та схеми місця ДТП формально підійшли до з`ясування обставин та механізму виникнення ДТП.

На уточнююче запитання суду щодо дистанції між транспортними засобами, що перебували під керуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , після повної зупинки транспортного засобу останнього, ОСОБА_1 вказав приблизну відстань 50-100 м.

На запитання суду щодо приблизної швидкості руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , останній відповідь не надав.

Захисник ОСОБА_3 Кошма О.Г. вважав за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення посилаючись на наступні аргументи: наявний у справі відеозапис є фрагментарним, працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення особисто не досліджування місце ДТП, а перебував в службовому транспортному засобі в той час, коли інші працівники поліції здійснювали дослідження місця та встановлення механізму виникнення ДТП. Заявив клопотання щодо витребування повного відеозапису з нагрудних камер працівників поліції та інформації щодо кількості та складу екіпажів патрульної поліції, які здійснили виїзд на місце дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 в судовому засіданні надав пояснення, в яких зазначив, що дорога, по якій рухалися транспортній засоби під його керуванням та керуванням ОСОБА_1 мали три смуги руху в одному напрямку. Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухався в середній смузі руху, а транспортний засіб під його керуванням рухався в крайній лівій смузі руху та по відношенню до автомобіля ОСОБА_1 позаду. Зважаючи на те, що окрім двох вказаних транспортних засобів на дорозі більше автомобілів не було, та з огляду на те, що автомобілі на дорогах, які мають дві і більше смуги руху в одному напрямку, повинні рухатись якнайближче до правового краю проїзної частини, з метою перестроювання до крайньої правої смуги руху, ОСОБА_2 перебуваючи в своїй крайній лівій смузі руху здійснив обгін транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Після чого, побачивши попереду на світлофорі закінчення зеленого дозволяючого рух сигналу світлофора, розрахувавши, що він не встигне здійснити переїзд перехрестя, почав повільно гальмувати та здійснив повну зупинку транспортного засобу перед стоп-лінією приблизно за 3-5 секунд до закінчення зеленого сигналу світлофора. До моменту перестроювання до середньої смуги (обгону) ОСОБА_2 здійснив випередження транспортного засобу ОСОБА_1 по своїй смузі руху з урахуванням безпечної дистанції між транспортними засобами, та лише після того, як пересвідчився в безпечності дистанції здійснив маневр для обгону (перестроювання в середній ряд). Перестроювання було дозволено, суцільна смуга була відсутня. Гальмування з метою зупинки перед стоп-лінією було розпочато повільно та завчасно, мінімум за сто метрів до стоп-лінії, будь-якого екстреного гальмування здійснено не було. Після повної зупинки транспортного засобу ОСОБА_3 подивився у дзеркало заднього виду та побачив транспортний засіб під керування ОСОБА_1 , який здійснював обгін транспортного засобу ОСОБА_3 по правій крайній смузі з метою подальшого проїзду перехресті на мерехтливий зелений сигнал світлофора. Після того, як транспортний засіб ОСОБА_1 здійснив повне перестроювання в крайню праву смугу руху, його почало заносити та зважаючи на те, що ОСОБА_1 не впорався з керуванням, транспортний засіб здійснив наїзд на паркан та світлофор.

На уточнююче запитання суду щодо причини розходження показань допитаного в якості свідка ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в частині перебування транспортного засобу від керуванням ОСОБА_2 в смузі руху, ОСОБА_1 зазначив, що не може надати логічні пояснення щодо таких розходжень, та йому здається, що автомобіль ОСОБА_2 перебував не в лівій крайній смузі, а в правій крайній смузі.

Суд критично ставиться до наданих ОСОБА_1 пояснень та вважає їх тактикою захисту.

З досліджених пояснень, наданих в судовому засіданні ОСОБА_1 та допитаним в якості свідка ОСОБА_2 , судом не встановлено в механізмі виникнення ДТП винних дій водія ОСОБА_2 .

В судовому засіданні було досліджено відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксоване розташування автомобілів після ДТП. На вказаному відеозапису не вбачається гальмівного шляху від екстреного гальмування транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Також такі дані відсутні в схемі місця ДТП, підписаної ОСОБА_1 без зауважень.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 302670 від 03 листопада 2021 року, схемою місця ДТП від 03 листопада 2021 року, письмовими та наданими в судовому засіданні поясненнями ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 .

Надані в судовому засіданні допитаним в якості свідка ОСОБА_2 показання є узгодженими зі змістом письмових показань, вкладених ним під час дослідження працівниками поліції механізму виникнення ДТП.

Зазначені докази суд у розуміння ст. 251 КУпАП визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 302670 від 03 листопада 2021року.

Відповідно до п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 12.1 Правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 б), п. 12.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, а саме: порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та дорожніх споруд.

ОСОБА_1 вказаних в п. 2.3 б) та п. 12.1 Правил дорожнього руху України обов`язків не виконав, безпеку дорожнього руху не забезпечив, внаслідок чого стався наїзд автомобіля на паркан та світлофор.

Враховуючи наведене, суд не може визнати вказані вище доводи ОСОБА_1 такими, що свідчать про відсутність його вини у дорожньо-транспортній пригоді.

Суд роз`яснює ОСОБА_1 , що розгляд справи проводиться в межах матеріалів наданих до суду, тому оскільки протокол про адміністративне правопорушення працівниками поліції було складено лише відносно ОСОБА_1 , то суд розглядає справу лише в межах такого протоколу. Однак, ОСОБА_1 не позбавлений права звернутися до уповноважених осіб Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції з повідомленням про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_2 , якщо вважає що в діях останнього є порушення Правил дорожнього руху, про що працівником Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції буде складено протокол та передано його на розгляд до суду, у разі наявності в діях водія ОСОБА_2 ознак такого правопорушення.

Стосовно заявленого захисником клопотання про витребування повного відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, то воно не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Зі змісту ст. 124 КУпАП не вбачається обов`язковість здійснення працівниками поліції відеозапису процесуальних дій, вчинених під час дослідження місця ДТП та складення протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею. Крім того, відеозапис з нагрудної камери працівника поліції під час складення адміністративного матеріалу за ст. 124 КУпАП не містить відомості про факти, що входять до предмету доказування у справах про притягнення до адміністративної відповідальності особи за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Під час розгляду справи судом встановлено, що працівники поліції прибули на місце ДТП за викликом, вже після того, як ДТП відбулося, зважаючи на що відеозапис з їх нагрудних камер не містить момент вчинення ДТП, тобто не містить факти, що входять до предмету доказування при запереченні винності дій особою, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Також суд відмовляє у задоволенні клопотання захисника щодо витребування інформації про кількість та склад екіпажів патрульної поліції, які здійснили виїзд на місце дорожньо-транспортної пригоди, оскільки дані відомості не стосуються предмета доказування та не містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у даній справ.

Керуючись ст. 33-35 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлені.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн., які підлягають стягненню з правопорушника.

Керуючись ст. 33-35, 40-1, 124, 251-252, 279, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволення клопотання захисника Кошми Олега Григоровича щодо витребування повного відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, здійснюваного під час оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

У задоволенні клопотання захисника Кошми Олега Григоровича щодо кількості та складу екіпажів патрульної поліції, які здійснили виїзд на місце дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень нуль копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя О.В. Поволяєва