17.06.2022 Провадження по справі № 3/940/298/22 Справа № 940/499/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 червня 2022 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Мандзюк С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 869515 вбачається, що 14.06.2022 року близько 21 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство, а саме шарпав за одяг ОСОБА_2 ,чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненому правопорушенні не визнав та зазначив, що є волонтером, активістом і не шарпав за одяг ОСОБА_2 , а навпаки діяв в інтересах мешканців будинку і громади, а тому зробив зауваження щодо неправомірності самочинного проведення ОСОБА_2 біля будинку по АДРЕСА_2 земельних робіт на пагорбі, оскільки це зсувонебезпечна ділянка, що може мати наслідком руйнування багатоповерхового будинку.

Разом з тим, ОСОБА_1 надав суду протокол зборів жителів будинку АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 від 08.06.2022 року, з якого вбачається, що громадянину ОСОБА_2 заборонено проводити земельні роботи на прибудинковій території без дозволу управителя будинку.

Свідки події ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суду повідомили, що конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спровокував ОСОБА_2 , який на зауваження ОСОБА_1 про те, що проводити будь-які земельні роботи біля житлового будинку заборонено, кинувся на нього із сапою.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків події ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок).

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке законодавчо визначено як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони. (Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22.09.2005 р. № 2899-1У).

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, чи був порушений громадський порядок та спокій громадян, якими діями ОСОБА_1 порушив громадський порядок та спокій громадян та чи було місце вчинення правопорушення громадським місцем.

Разом з тим, слід зазначити, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б доводили вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись єдиним та беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки оцінка наявних у справі доказів, як це передбачено положеннями ст. 252 КУпАП, повинна ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Більш того, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначений рік вчинення правопорушення.

Разом з тим, і надане до протоколу про адміністративне правопорушення письмове пояснення, відібране 14.06.2022 року в ОСОБА_5 не підтверджує факту вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства.

Суд критично оцінює письмове пояснення, відібране 14.06.2022 року у ОСОБА_6 , оскільки вона є матір`ю заявника ОСОБА_2 , тобто заінтересованою особою. Більш того, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказали, що ОСОБА_6 також є учасником на стороні сина конфліктів на території будинку, у тому числі за участю ОСОБА_1 , що також ставить під сумнів об`єктивність її свідчень у даній справі.

Щодо долученого до матеріалів справи диска з відеозаписами, то суд визнає цей доказ неналежним, оскільки в протоколі не вказано, що відео є додатком до нього, а запис не містить відомостей про те, коли відбулися події, зафіксовані на ньому.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

З огляду на вищезазначене, враховуючи, що ОСОБА_1 своєї вини в даному правопорушенні не визнав та в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо вчинення ним дій, зазначених у диспозиції ст. 173 КУпАП, які б підпадали під ознаки дрібного хуліганства, суд приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю уйого діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 173,247, 251, 252, 254, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Київського апеляційного суду.

Суддя С.В.Мандзюк