Справа № 144/357/22
Провадження № 3/144/202/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2022 смт. Теплик

Суддя Теплицького районного суду Вінницької області Довгалюк Людмила Василівна,

за участю особи, яка притягається до адміністративної вдповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Пригузи С.Д.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 04.05.2022 о 06 годині 55 хвилин громадянин ОСОБА_1 у смт. Теплик по вул. Агрономічній керував автомобілем ВАЗ - 2106, номерний знак НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адмінстративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що 04.05.2022 він не керував автомобілем за вказаних у протоколі обставин, а був пасажиром. Водієм транспортного засобу був його знайомий, який зупинив машину по вул. Агрономічній у смт. Теплик та відлучився по справах. ОСОБА_1 залишився його чекати біля автомобіля, що стояв припаркований із вимкнутим двигуном. У той час до нього підійшли працівники поліції, які при спілкуванні відчули запах алкоголю, оскільки він дійсно напередодні вживав спирте. Транспортний засіб вилучили, а його доставили до ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, де на пропозицію поліцейського він відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому що не керував автомобілем, посвідчення водія не має.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Пригуза С.Д. просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, з урахуванням доводів, викладених у його запереченнях, долучених у матеріалах справи.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення працівниками поліції надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 321106 від 04.05.2022, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, корінець направлення № 81 для огляду на стан сп`яніння, відеофайли на 3-х дисках.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши письмові матеріали справи, відтворивши відеофайли, долучені до протоколу, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, суддя дійшов наступного висновку.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, наявність яких доводиться шляхом надання належних та допустимих доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 321106 від 04.05.2022, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, диспозиція якої передбачає, що адміністративна відповідальність настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів що, знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Встановлено, що у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення (суть правопорушення) зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням п. 2.9 Правил дорожнього руху. Натомість, у протоколі вказано про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП із підстав відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є водій транспортного засобу. Обов`язковими елементами об`єктивної сторони складу правопорушення є факт керування транспортним засобом та факт відмови особою, яка керує таким засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

У п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що під керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Разом з тим, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, що не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

За змістом ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Оскільки у протоколі не вказано свідків, то об`єктивним доказом належного виконання процедури огляду особи на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, є відеозапис події, головним завданням якого є фіксування доказів, які засвідчують факт правопорушення, і такий факт сп`яніння повинен бути документально доведений.

При відтворенні трьох відеофайлів на дисках, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, що на відео не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 автомобілем, момент його зупинки працівниками поліції та рух транспортного засобу, який указаний у протоколі.

Шляхом дослідження долучених до матеріалів справи відеозаписів встановлено, що один із записів, зроблений на телефон, розпочинається у момент, коли ОСОБА_1 перебуває поза своїм транспортним засобом, який стоїть припаркований із вимкнутим двигуном. Факт керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, автомобілем зазначеним відеозаписом не підтверджується. Далі на відео відображено процес спілкування працівника поліції, який не представився, з ОСОБА_1 .

На другому відеозаписі, здійсненому у ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП, зафіксована розмова ОСОБА_1 із працівниками поліції, а саме серія запитань поліцейських, які також не представилися, та відповіді на них, під час яких ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння. Відразу після цього працівник поліції запитав останнього чи буде він підписувати протокол, на що також отримав заперечну відповідь і запис припиняється. На третьому відеозаписі відображено рух автомобілів по дорозі, з якого не вдалося розпізнати вулицю та автомобілі, які по ній рухалися, а також водіїв та пасажирів у транспортних засобах.

Відтворені у судовому засіданні відеофайли не можуть вважатися належним та допустимими доказами, з огляду на наступне.

Згідно з частиною 5 статті 266 КпАП України огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначає Інструкція, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до пунктів 2, 4, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, статтею 266 КпАП України передбачено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, і лише в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Натомість, усупереч вимогам пункту 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1206 відеозйомка не велася з моменту початку виконання службових обов`язків і безперервно до її завершення, а вибірково, та не містить таких важливих етапів провадження в адміністративній справі про порушення правил дорожнього руху, як зупинка транспортного засобу, роз`яснення його водієві прав, суті порушення, складення і ознайомлення особи зі змістом протоколу тощо.

Надані інспектором відеозаписи, на думку судді, не лише не підтверджують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, але й не містить його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у найближчому закладі охорони здоров`я, так як така відмова передбачає принаймні пропозицію поліцейського особі, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, пройти такий огляд із застосуванням конкретного технічного засобу.

Відповідно до пунктів 1-5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка не відповідає обстановці. Вказано, що ОСОБА_1 відмовився від підпису. Однак, проведення огляду не зафіксовано за допомогою технічних засобів відеозапису, у акті не вказано свідків, тому даний доказ суддею вріховується при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, у матеріалах справи, зокрема, у долучених до протоколу відеозаписах, відсутні докази того, що ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням конкретного спеціального технічного засобу. Особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, не було проінформовано про порядок застосування такого спеціального технічного засобу, його назва та номер не зазначені в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який додається до протоколу, не встановлено чи взагалі такий технічний засіб був у наявності на місці події.

Разом з тим, у протоколі не вказано свідків, які могли б підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, як на місці зупинки, так і в медичному закладі.

Інші належні, допустимі та беззаперечні докази на підтвердження факту керування особою, що притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом до моменту його зупинки у стані алкогольного сп`яніння у матеріалах справи відсутні.

Крім того, відповідно до 254, 256 КУпАП України про вчинення адміністративного правопорушення, складається протокол уповноваженою на те посадовою особою. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка в протоколі.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 321106 від 04.05.2022 зазначено про відмову ОСОБА_1 від ознайомлення з місцем та часом розгляду справи, відмову від надання пояснень, а також від підпису протоколу. Проте, відмову останнього від підписання протоколу зафіксовано на відеозапис у той час, коли сам протокол ще не було складено, а відтак, ОСОБА_1 не було запропоновано ознайомитися з протоколом, не надано можливості надати свої пояснення, відсутня розписка про отримання копії протоколу, так само як відсутній другий примірник (копія протоколу), від отримання якого ОСОБА_1 нібито відмовився.

Суд (суддя) законодавчо позбавлений права збирати докази вини (брати на себе функції обвинувачення). Це підтверджено не тільки міжнародним правом, але і національної судовою практикою. Принцип диспозитивності є одним із засадничих в українському та міжнародному судочинстві.

Відповідно до змісту рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Як регламентовано ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено також у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї" від 06 грудня 1998 Європейський Суд з прав людини зазначив, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою".

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, враховуючи пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника - адвоката Пригузи С.Д., враховуючи, що всі сумніви мають тлумачитись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за відсутності переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вину останнього, суддя дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУПАП за відсутністю у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, ч. 1 ст.130, ст. 245, п. 1 ст. 247, ст. ст. 251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діянні складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено та підписано 12.09.2022.

Суддя