ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/236/20 Головуючий суддя І інстанції Чайка І. В.
Апеляційне провадження № 33/818/337/22 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м.Харків

суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакула Н.С.,

захисника - Романченка В.В.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

потерпілого - ОСОБА_2 ,

представника потерпілого - Пелецького В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою представника потерпілого Пелецького В.О. на постанову судді Комінтернівського районного суду м.Харкова від 18 лютого 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою провадження у справі стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої Приватним підприємцем, що мешкає: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КупАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою встановлено, що Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 360790 від 06.01.2020 року, в порушення вимог п. 16.13 ПДР України, 06.01.2020 року о 15-00 годині в м. Харкові по пр-т Московському , 118 , водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем BMW 316 д.н.з. НОМЕР_1 на нерегульованому перехресті , при повороті ліворуч ненадала перевагу у русі автомобілю Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по рівнозначній дорозі у зустрічному напрямку, та скоїла зіткнення з вказаним автомобілем. Автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.

В своїй апеляційній скарзі представник потерпілого Пелецький В.О. просить судову постанову скасувати, ухваливши нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого ОСОБА_2 , який не був належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду. Зазначає, що висновки суду щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП ґрунтуються лише на показаннях останньої та є помилковими, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що ОСОБА_1 порушила вимоги п.п.1.3, 1.5, 2.3 «д», 2.3 «є», 10.1, 16.3 ПДР України, у зв`язку з чим і відбулася подія ДТП. Крім того, висновки суду щодо порушення ОСОБА_2 вимог п.16.11 ПДР України не підтверджуються жодним доказом, які є в матеріалах справи, а твердження ОСОБА_1 з цього приводу є суб`єктивними.

В своїй апеляційній скарзі представник потерпілого Пелецький В.О. також просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Комінтернівського районного суду м.Харкова від 18.02.2020 року, оскільки ОСОБА_2 не був присутнім при судовому розгляді в суді першої інстанції та при проголошенні оскаржуваного судового рішення, у зв`язку з чим вважає, що строк пропущений з поважних причин.

Враховуючи, що доводи клопотання про пропуск строку на апеляційне оскарження з поважних причин не спростовуються матеріалами справи, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), клопотання представника потерпілого Пелецького В.О. про поновлення строку підлягає задоволенню, а строк на подачу апеляційної скарги - поновленню.

Крім того, до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшло клопотання представника потерпілого Пелецького В.О. щодо відшкодування понесених судових витрат, яке не підлягає задоволенню, оскільки норми чинного КУпАП не передбачена процесуальна можливість вирішувати відповідні питання за наслідками судового розгляду, а тому вони підлягаю вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи потерпілого ОСОБА_2 та його представника Пелецького В.О., які підтримали подану апеляційну скаргу в повному обсязі та просили її задовольнити, заперечення захисника Романченка В.В. та Мансурової О.М. щодо апеляційної скарги представника потерпілого, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга представника потерпілого Пелецького В.О. підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Під час постановлення оскаржуваного рішення суд першої інстанції вказаних вимог закону не дотримався, зокрема, не дослідив належним чином всіх обставин справи та не дав об`єктивної оцінки наявним у справі доказам та прийшов до хибного висновку про відсутність доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. А тому постанова суду підлягає скасуванню з постановленням нової, виходячи з наступного.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 16.13 ПДР України, у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13 , світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів..

Диспозицією ст. 124 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає при порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Хоча ОСОБА_1 винною себе не визнала, її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених апеляційним судом. Зокрема:

- відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 360790 від 06.01.2020 року, з якого вбачається, що 06.01.2020 року о 15-00 годині в м. Харкові по пр-т Московському , 118 , водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем BMW 316, д.н.з. НОМЕР_1 , на нерегульованому перехресті , при повороті ліворуч ненадала перевагу у русі автомобілю Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по рівнозначній дорозі у зустрічному напрямку, та скоїла зіткнення з вказаним автомобілем. Автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 16.13 ПДР України (а.с. 2);

- відомостями схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 06.01.2020 року, на якій відображено місце зіткнення транспортних засобів BMW 316, д.н.з. НОМЕР_1 , та Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_2 , а також розташування автомобілів після зіткнення. В результаті ДТП у автомобіля BMW 316 пошкоджено задню праву частину авто, заднє праве колесо та ЛФП, а у автомобіля Toyota Camry пошкодження переднього бамперу (а.с.4);

- відомостями письмових пояснень ОСОБА_2 від 06.01.2020 року, 06.01.2020 року, близько 15 год. 00 хв. він керував автомобілем Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_2 , в районі пр-т Московський, на перехресті при повороті ліворуч в його транспортний засіб врізався автомобіль BMW, який виїжджав з другорядної дороги та різко повертав ліворуч. Він різко загальмував та зупинився, після чого подзвонив в поліцію (а.с.6);

- відомостями письмових пояснень ОСОБА_2 від 22.06.2021 року, які надані суду апеляційної інстанції та залучені до матеріалів справи, 06.01.2020 року, близько 15 год. 00 хв., він керував автомобілем Toyota Сатгу, д.н.з. НОМЕР_2 , рухався з боку вул. Польової в напрямку пров. Конюшеного в м. Харкові. При цьому йому потрібно було перетнути головну дорогу - Московський проспект. Перед виїздом на Московський проспект він впевнився у тому, що по Московському проспекту ані в напрямку праворуч, ані в напрямку ліворуч поблизу його транспортного засобу інших транспортних засобів немає, тобто його виїзд на головну дорогу не створить перешкод для інших транспортних засобів, які рухаються по головній дорозі, і на швидкості приблизно 30 км/год виїхав на середину проїзної частини дороги по Московському проспекту. При цьому вказівники повороту на автомобілі увімкнені не були. В цей час з боку пров. Конюшеного, повертаючи ліворуч на Московський проспект, з увімкненим вказівником лівого повороту, на швидкості також приблизно 30 км/год виїхав автомобіль BMW 316, д.н.з. НОМЕР_1 , який в порушення п.16.13 ПДР України не надав перевагу в русі його автомобілю. З моменту початку маневру до моменту зіткнення автомобіль BMW проїхав приблизно 12-13 метрів. Він намагався загальмувати, але внаслідок того, що ніяк не очікував такого грубого порушення правил дорожнього руху і відстань між автомобілями була вже дуже малою, уникнути зіткнення мені не вдалося. Напрямок руху його автомобіля був прямолінійним, під невеликим кутом ліворуч, тому що в`їзд на провулок Конюшений знаходиться під невеликим кутом ліворуч від виїзду з вулиці Польової. Після зіткнення я різко загальмував, повністю зупинив свій автомобіль та увімкнув сигнал аварійної зупинки. Вийшовши з автомобіля, він підійшов до водія іншого автомобіля, як пізніше дізнався - ОСОБА_1 , впевнився, що їй не потрібна медична допомога, після чого зателефонував до поліції та своєї страхової компанії. В результаті ДТП обидва автомобілі зазнали механічних ушкоджень (а.с.102-103).

Суд бере до уваги те, що незважаючи на незгоду на час апеляційного розгляду із діями працівника поліції під час складання ним протоколу та схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, цей протокол та схема місця ДТП складені уповноваженою державою особою і дії службової особи, що їх складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 чи її захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не зверталися зі скаргою на дії працівника поліції до його керівництва, хоча мали для цього достатньо часу. Тобто, зазначені обставини, унеможливлюють будь-які посилання ОСОБА_1 на незаконність дій працівника поліції під час складення протоколу або щодо невідповідності відомостей, зафіксованих у схемі місця ДТП.

Вищевказані докази жодних сумнівів щодо їх достовірності не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію матеріали справи не містять.

Крім того, за клопотанням представника потерпілого Пелецького В.О., проти задоволення якого не заперечували учасники справи, постановою Харківського апеляційного суду від 04.08.2021 року було призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручити Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» (а.с.126).

Згідно висновку експерта № 21526/22763-22765 від 30.09.2021 року, пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 узгоджуються з зафіксованими пошкодженнями на автомобілях BMW-316 та Toyota Camry в частині напрямків руху транспортних засобів на стадії їх зближення до моменту зіткнення.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій BMW-316 ОСОБА_1 мала технічну можливість уникнути дану дорожньо- транспортну пригоду шляхом виконання вимог п. 16.13 Правил дорожнього руху України для чого в неї не було перешкод технічного характеру.

В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля BMW-З 16 ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 16.13 Правил дорожнього руху України та знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Toyota Camry ОСОБА_2 не мав технічної можливості уникнути дану дорожньо-транспортну пригоду шляхом виконання вимог Правил дорожнього руху України.

В даній дорожньо-транспортній ситуації в діях водія автомобіля Toyota Camry ОСОБА_2 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається (а.с.132-138).

Отже, проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що при виконанні повороту ліворуч під час виїзду з нерегульованого перехрестя водій BMW 316, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не дотрималася вимог п. 16.13 ПДР, не надала перевагу у русі автомобілю Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по рівнозначній дорозі у зустрічному напрямку, та скоїла зіткнення з вказаним автомобілем.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Отже, під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення ОСОБА_1 та її захисником не надано доказів, які спростовують відомості протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 360790 від 06.01.2020 року, схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 06.01.2020 року, письмових пояснень ОСОБА_2 від 06.01.2020 року та 22.06.2021 року, висновку експерта № 21526/22763-22765 від 30.09.2021 року. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що дослідженні докази в своїй сукупності повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 16.13 ПДР та вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП апеляційний суд прийшов до висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та постановлення нової, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з цим, внаслідок необхідності скасування оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості накласти стягнення на ОСОБА_1 , оскільки з дня вчинення правопорушення 06.01.2020 року та станом на 12.01.2021 року збіг тримісячний строк, передбачений ст.38 КУпАП, який обмежує термін накладення на винну особу адміністративного стягнення. В такому випадку, законодавець передбачає за необхідне закриття провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, що унеможливлює накладення стягнення на винну особу.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання представника потерпілого Пелецького В.О. задовольнити, поновивши йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Комінтернівського районного суду м.Харкова від 18 лютого 2020 року.

У задоволенні клопотання представника потерпілого Пелецького В.О. щодо відшкодування судових витрат відмовити.

Апеляційну скаргу представника потерпілого Пелецького В.О. задовольнити частково.

Постанову судді Комінтернівського районного суду м.Харкова від 18 лютого 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , якою закрито провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков