Справа №587/2390/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сорока М. Р.
Номер провадження 33/816/120/22 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 червня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 587/2390/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 11.01.2022, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 (зареєстрований: АДРЕСА_2 )

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

установив:

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити, оскільки суддя взагалі не з`ясував обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення, при здійсненні огляду на стан сп`яніння інспектор поліції не повідомив його про можливість не погоджуватися із результатами тесту та пройти огляд в медичному закладі, його права, передбачені ст. 268 КУпАП, буди не зовсім були зрозумілі і оголошені йому швидко, йому не були роз`яснені права перед проходженням огляду, оформлення матеріалів та про можливість скористатись правовою допомогою адвоката або іншого фахівця в галузі права. Суддя в постанові навів хибні твердження про нібито визнання ним своєї вини і прохання суворо не карати, процедура розгляду справи в суді першої інстанції фактично була зведена до його спілкування з помічником судді і судовий процес в розумінні КУпАП взагалі не відбувався, до залу судових засідань його не запрошували, гарантовані права йому не оголошували.

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 11.01.2022 ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування т/з строком на 1 рік. Стягнуто на користь держави 496,20 грн судового збору.

Згідно постанови, ОСОБА_4 13.11.2021 о 18:39 в м. Сумах по вул. К. Зеленко керував т/з ГАЗ 330202, д. н. з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Alcotest № 6810, що підтверджується тестом № 1074 від 13.11.2021, результат огляду становить 0,33 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР.

Будучи належним чином повідомленим про час і місце апеляційного розгляду відповідно вимог ст. 268, 277-2, 294 КУпАП, ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився і до початку апеляційного розгляду надав письмову заяву про слухання справи у його відсутність, тому апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_4 , що не суперечить вимогам КУпАП.

Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 177874 від 13.11.2021, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшла висновку, що водій ОСОБА_4 керував т/з у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

- роздруківкою результатів тестування «Alkotest Drager 6810», згідно якого показники алкоголю у ОСОБА_4 13.11.2021 о 18:50 становили 0,33 проміле (а. с. 3);

- відеозаписами подій, на якому зафіксовані обставини зупинки т/з, за кермом якого перебував водій ОСОБА_4 , у якого в процесі спілкування з працівником поліції були виявлені ознаки сп`яніння, після чого останньому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою приладу «Alkotest Drager 6810». Водій пройшов відповідний огляд за допомогою спеціального технічною пристрою, результат 0,33 проміле алкоголю, з результатами був згоден. Будь-яких заперечень з приводу проходження огляду на стан сп`яніння не поступало (а. с. 4).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_4 вимог п. 2.9а ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати т/з у стані алкогольного сп`яніння, а сама процедура огляду на стан сп`яніння закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Питання встановлення первинно наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія т/з, відноситься виключно до компетенції поліцейського, тому доводи апеляційної скарги про порушення працівниками поліції порядку огляду на стан сп`яніння, процедури застосування спеціального технічного засобу, з урахування наведених вище обставин, не заслуговують на увагу і задоволенню не підлягають, оскільки відповідно п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії т/з, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Таким чином, вище наведене підтверджує не лише факт перебування ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння під час керування т/з, а й дотримання працівниками поліції самої процедури огляду, яка була проведена на місці зупинки т/з, хоча і без свідків, але із відео фіксацією подій, що повністю відповідає вимогами законодавства України про адміністративні правопорушення.

Твердження апеляційної скарги про неповідомлення інспектором поліції про можливість не погоджуватися із результатами тесту та пройти огляд в медичному закладі, не заслуговують на увагу, оскільки не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи. Не містить будь-якої інформації про бажання ОСОБА_4 пройти огляд у закладі охорони здоров`я та незгоди його з результатами Драгера і наданий працівниками поліції відеозапис подій.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 , що його права не зовсім були зрозумілі та швидко були оголошені, апеляційний суд вважає безпідставними і задоволенню не підлягають, оскільки в протоколі у відповідних графах містяться його особисті підписи, виготовлені власноруч.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги ОСОБА_4 , то вони також не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. При цьому в своєму рішенні від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Таким чином, апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_4 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП були дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.

Що стосується приєднання до матеріалів справи витягу з наказу командира ВЧ/А7099, то апеляційний суд не може прийняти їх до уваги, оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною і не передбачає будь-якого пом`якшення наявного у ній стягнення. При цьому апеляційний суд враховує і положення ст. 33 КУпАП, згідно яких стягнення за правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі і за ст. 130 КУпАП.

Суддя суду першої інстанції не вийшла за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 11.01.2022 відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов