Номер провадження: 33/813/168/22
Головуючий у першій інстанції Кузьменко Н.Л.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дришлюка А.І.

при секретарі судового засідання - Хухров С.В.,

розглянувши апеляційну скаргу представника DIVERUS, UAB - Григоренка Юрія Сергійовича на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 472 МК України, стосовно ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2020 року до Малиновського районного суду міста Одеси надійшли матеріали справи за протоколом про порушення митних правил №0624/50000/20 від 09.06.2020 року стосовно гр. ОСОБА_1 за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

13 квітня 2021 року постановою Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 відсотків вартості товару, який є безпосередньо предметом правопорушення, а саме: 637 367,40 грн. з конфіскацією товару, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил №0624/50000/20 від 11.06.2020 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн (т. 1, а.с. 140-142).

21 квітня 2021 року ОСОБА_1 , в особі його представника адвоката Тельманшона М.С., подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2021 року скасувати та винести нову постанову, якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Постановою Одеського апеляційного суду від 25 травня 2021 року (головуючий -суддя Сегеда С.М.) апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Тельманшона М.С. вирішено залишити без задоволення. Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2021 року залишено без змін (т. 1, а.с. 181-185).

Представник DIVERUS, UAB 01 липня 2021 року звернувся до суду із апеляційною скаргою на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2021 року в якій просив скасувати постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2021 року, провадження у справі закрити. При цьому посилався на порушення його прав як власника майна, яке гарантовано першим протоколом до Європейської конвенції з прав людини, а також на право оскаржити прийняте судове рішення, яке в свою чергу також гарантоване практикою ЄСПЛ. Крім того, просив поновити строк на апеляційне оскарження та призупинити виконання постанови Малиновського районного суду м. Одеси. Зобов`язати Одеську митницю Держмитслужби повернути власнику або уповноваженій ним особі вилучений товар (т. 2, а.с.2-26).

19 липня 2021 року Одеським апеляційним судом було поновлено строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження, справу призначено до розгляду (т. 2, а.с. 27-29).

Розгляд зазначеної справ неодноразово відкладався за клопотанням учасників провадження, після чого сторони направили на адресу суду заяви щодо розгляду справи за їх відсутності. Явка сторони не є обов`язковою до суду апеляційної інстанції, а тому перешкоди для розгляду справи відсутні.

Дослідивши матеріали справи, письмові пояснення сторін, апеляційний суд дійшов до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із того, що вина ОСОБА_1 встановлена та підтверджується наявними матеріалами справи, а саме протоколом про порушення митних правил № 0624/50000/20 від 09 червня 2020 року, доповідною запискою, поясненнями представника литовської торгової компанії Нагайчук Л.В. та безпосередньо ОСОБА_1 . Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 було порушено процедуру декларування та відповідно не було задекларовано за встановленою формою, передбаченою ст. 257 МК України, точних відомостей про товари, що підлягають обов`язковому декларуванню, оскільки під час огляду товарів, які знаходилися в 19 контейнерах було встановлено, що вантаж не відповідає заявленому у МД № UA500130/2020/216828 та товаросупровідним документам, а саме загальний об`єм вантажу перевищує заявлений на 236,062 м. куб., з яких: дошки розміром 36*85*2900 мм/, об`ємом 172,73 м. куб. та 47 пачок розміром 36*85*3900 мм, об`ємом 172,73 м. куб., котрі взагалі відсутні в опису 31 графи МД та товаросупровідних документів.

Апеляційний суд в контексті доводів апеляційної скарги власника - набувача вантажу - апелянта не погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно законодавства України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу ст. 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно вимог ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема договору № GF-40/11, 01 листопада 2011 року між GOL FORWARDING LLP та ООО «Глобал Оушен Линк» укладено договір щодо надання послуг по організації та забезпечення перевезення різними видами транспорту тощо (т. 1, а.с. 35-43).

10 жовтня 2017 року між GOL FORWARDING LLP та компанією DIVERUS UAB було укладено договір № 10102017 щодо надання послуг транспортно-експедиторського обслуговування (т. 1, а.с. 27-34).

З матеріалів справи вбачається, що 14 серпня 2019 року між ФОП « ОСОБА_2 » та компанією Diverus UAB було укладено контракт № 14082019-CAM відносно продажу пиломатеріалів хвойних порід. Згідно з п. 3.7. укладеного контракту продавець зобов`язаний передати всі документи в оригіналі згідно з Інкотермс 2010 в адрес покупця. Відповідно до п. 3.9. визначення обсягу товару здійснюється шляхом заміру розміру кожної товарної позиції. Митні формальності в країні продавця здійснюються та оплачуються продавцем (п. 3.11). Поставка товару здійснюється за умови 100 передоплати (п. 4 контракту). Для здійснення декларування зазначеного вантажу, ФОП « ОСОБА_2 » з ФОП « ОСОБА_1 » було укладено договір про декларування товару.

14 травня 2020 року декларантом ОСОБА_1 було підготовлена на подана до Одеської митниці Держмитслужби митна декларація, яка була прийнята та зареєстрована за № UA500130/2020/216828. В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та подальшого оформлення митному органу були надані: контракт № 14080019-GAM від 14.08.219 року, інвойс № 122 від 10.03.2020 року, доручення № 24079 від 12.05.2020 року, специфікація № Ѕ від 15.12.2019 року до контракту, договір № 10102017 транспортно-експедиторського обслуговування від 10.10.2017 року, договір № GF-40/11 транспортно-експедиторського обслуговування від 01.11.2011 року з додатком № 1, сертифікати про проходження лісоматеріалів серії ЧР №№ 522047, 522092. 522093.

В ході проведення огляду товарів, котрі знаходилися в контейнерах встановлено, що вантаж не відповідає заявленому у МД № UA500130/2020/216828 та товаросупровідним документам, а саме загальний об`єм вантажу перевищує заявлений на 236,062 м. куб., з яких: дошки розміром 36*85*2900 мм, об`ємом 172,73 м. куб. та 47 пачок розміром 36*85*3900 мм, об`ємом 172,73 м. куб., котрі взагалі відсутні в опису 31 графи МД та товаросупровідних документів.

В результаті 09 червня 2020 року було складено протокол про порушення митних правил № №0624/50000/20 відносно ОСОБА_1 за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

За положенням ст. 472 МК України, відповідальність настає у випадку недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто нез`явлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

До матеріалів справи, окрім протоколу, було долучено також пояснення безпосередньо ОСОБА_1 , згідно яких останній зазначає, що весь пакет необхідних документів було виготовлено та направлено йому на електрону пошту представником DIVERUS UAB - Нагайчук Л.В., та відповідно саме на підставі наданих йому документів ним було сформовано та подано декларацію, зареєстровану за № 500130/2020/216828 від 14 травня 2020 року. Також вказував, що фізичний огляд товару безпосередньо ним не проводився, та декларація була подана виключно на підставі наданих йому документів, тому про наявність невідповідності товару та товаросупровідних документі на момент подання відповідної декларації йому відомо не було.

Зазначені пояснення ОСОБА_1 , в свою чергу, підтверджуються наявними в матеріалах справи поясненнями представника компанії DIVERUS UAB - Нагайчук Людмили Володимирівни, котра підтвердила факт надсилання необхідного пакету документів ОСОБА_1 та зазначала, що дані про кількість вантажу компанії DIVERUS та відповідно її, були направлені ОСОБА_3 , котрий є сюрвеєром компанії, та саме на підставі наданих документів були складені інструкції для продавців із зазначенням кубажу, розмірів, кількості пачок та кількості в пачках. В подальшому, отримавши пакет документів в електронному вигляді, їх було направлено ОСОБА_1 для подальшому митного оформлення. Згідно пояснень, лише 15 травня 2020 року о 21 год. 20 хв. отримала лист від ОСОБА_3 щодо невірно підрахованої кубатури та кількості дошок в пачках у деяких контейнерах, у зв`язку із чим було негайно проінформовано ФОП ОСОБА_2 . Вищезазначене, в свою чергу, підтверджує також той факт, що ОСОБА_1 під час формування та подання митної декларації 14 травня 2020 року не був проінформований щодо наявності вказаної помилки та відповідно не мав можливості ввести вчасно зміни. Жодних доказів на спростування вищенаведеного на адресу суд не надходило.

Окрім того, в матеріалах справи також наявна картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500130/2020/00209, що в свою чергу підтверджує пояснення ОСОБА_1 щодо ненадання йому відповідної можливості щодо внесення змін та/або відкликання декларації. Внаслідок таких дій, набувач вантажу був позбавлений власності на нього через застосування санкції до третьої особи - ОСОБА_1 , що в контексті практики Європейського суду (справа „ Садоха проти України" від 11 липня 2019 року (заява № 77508/11) є ситуацією, коли суд, який приймає рішення не має будь-якої свободи розсуду в цій справі та у будь-якому випадку на користь держави мав конфіскувати весь товар, що свідчить про те, що втручання у право власності набувача товару - апелянта буде не пропорційним, оскільки він не скоював будь-якого правопорушення.

Таким чином, висновок про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 472 МК України є передчасним. З матеріалів справи вбачається, що вищенаведені пояснення, на котрі також посилається суд першої інстанції встановлюючи вину ОСОБА_1 , свідчать про відсутність в діях останнього умислу на вчинення правопорушення передбаченого ст. 472 МК України, встановлення наявності якого є в свою чергу обов`язковим для встановлення вини та відповідно накладення стягнення в межах статті.

Статтею 489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення;

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП України, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

За положеннями ст. 283 КУпАП України постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Відповідно до ст. 296 КУпАП України скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв`язаних з цією постановою. У разі неможливості повернення предмета повертається його вартість.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника DIVERUS, UAB - Григоренка Юрія Сергійовича - задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2021 року - скасувати.

Провадження по справі закрити.

Вилучені відповідно до протоколу про порушення митних правил №0624/50000/20 від 11.06.2020 року товари повернути власнику вантажу.

Постанова оскарженню не підлягає

Суддя Одеського

апеляційного суду А.І. Дришлюк