ПОСТАНОВА

Справа № 137/464/22

16 червня 2022 р. 3/137/281/22 смт. Літин

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Верещинська Я.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Зайця Б.В., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від СПД №1 Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонерки, паспорт серія НОМЕР_1 виданий Літинським РВ УМВС України в Вінницькій області 24 січня 2002 року, РНОКПП НОМЕР_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ВАБ № 367390, 02.06.2022 о 22год. 00хв. в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 вчинила насильство в сім`ї відносно своєї доньки ОСОБА_3 , погрожувала їй фізичною розправою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечила обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та пояснила, що 02.06.2022 зробила зауваження своїй доньці ОСОБА_2 , оскільки та, будучи заміжньою жінкою, говорила по телефону з іншим чоловіком. Намагалась завадити їх розмові. Зауважила, що вона доньку не ображала і насильства в сім`ї не вчиняла.

Адвокат Заєць Б.В. в судовому засіданні вказав на відсутність в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Просив закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 02.06.2022 її мати ОСОБА_1 намагалась завадити її розмові та хотіла забрати телефон. В результаті їй довелось чинити опір діям матері, а тому виник конфлікт з останньою.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, потерпілу, дослідивши протокол та додані до нього матеріали, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа), розглядаючи та вирішуючи справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частиною 1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Так, Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 Розділу І Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 Розділу І Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Встановлено, що матеріали адміністративної справи складаються власне із протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , рапорту реєстрації та протоколу про прийняття заяви від ОСОБА_2 про вчинене правопорушення та пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення, у вину ОСОБА_1 поставлене те, що вона 02.06.2022 о 22год. 00хв. в АДРЕСА_1 , вчинила насильство в сім`ї відносно своєї доньки ОСОБА_3 , погрожувала їй фізичною розправою.

В матеріалах справи відсутні докази того, що вчинялось насильство відносно ОСОБА_2 , в розумінні Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Доказів, які б стверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, суду не надано, адміністративні матеріали містять суперечливі дані, ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечила обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та пояснила, що вона доньку не ображала і насильства в сім`ї не вчиняла.

Враховуючи вищевикладене, в діях ОСОБА_1 не встановлено наявності притаманних, характерних та визначених для домашнього насильства дій, тому подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, відсутні.

Оцінюючи наведені докази в їх сукупності суддя керується закріпленим у ст.62 і ст. 129 Конституції України принципом забезпечення доведеності вини, згідно якого усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд керується презумпцією невинуватості, закріпленою у ст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язало суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи, у зв`язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62, 129 Конституції України, ст. 173-2, п. 1 ст. 247, 251, 277, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Верещинська Я. С.