Справа № 617/53/22
Провадження № 3/617/21/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року

Суддя Вовчанського районного суду Харківської області Петрова Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов від Державної екологічної інспекції у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює директором ТОВ «НАЗ-ОЛЕ» (м. Харків, вул. Плеханівська 117, фактична адреса: Харківська область, Чугуївський район, с.Хотімля, вул.Новодонівська 1), зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 002697 від 17 грудня 2021 року ОСОБА_1 о 10 год. 30 хв. 16 грудня 2021 року, будучи відповідальною особою на ТОВ «НАЗ-ОЛЕ» здійснював провадження господарської діяльності без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законодавством, а саме: допустив роботу готельного комплексу поза межами населених пунктів, місткістю не менш як 100 номерів, а також допустив роботу готельного комплексу на території природно-заповідного фонду без дозволу відповідного висновку з оцінки впливу на довкілля, чим порушив п. 12 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, надав письмове клопотання про закриття провадження по справі, в якому зазначив, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення йому інкримінують ведення господарської діяльності без отримання висновку про оцінку впливу на довкілля, що є порушенням ст. 3 ЗУ «Про оцінку впливу на довкілля». Зазначає, що висновок інспектора про необхідність TOB «НАЗ-ОЛЕ» отримувати висновок про оцінку впливу на довкілля було зроблено лише за співпадінням діяльності, що здійснюється вказаним Товариством згідно п. 12 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» щодо діяльності готельних комплексів та курортних містечок. Відповідно до ЗУ «Про оцінку впливу на довкілля» встановлено правові та організаційні засади оцінки впливу на довкілля, спрямованої на запобігання шкоді довкіллю, забезпечення екологічної безпеки, охорони довкілля, раціонального використання і відтворення природних ресурсів, у процесі прийняття рішень про провадження господарської діяльності, яка може мати значний вплив на довкілля, з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Термін «вплив на довкілля» у трактуванні Закону згідно підпункту 1 пункту 1 - це будь-які наслідки планованої діяльності для довкілля, в тому числі наслідки для безпечності життєдіяльності людей та їхнього здоров`я, флори, фауни, біорізноманіття, ґрунту, повітря, води, клімату, ландшафту, природних територій та об`єктів, історичних пам`яток та інших матеріальних об`єктів чи для сукупності цих факторів, а також наслідки для об`єктів культурної спадщини чи соціально-економічних умов, які є результатом зміни цих факторів. В свою чергу, у відповідності до положень підпункту 3 пункту 1 ст. 1 вказаного Закону, планована діяльність - це планована господарська діяльність, що включає будівництво, реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) об`єктів, інше втручання в природне середовище. Таким чином Закон України «Про оцінку впливу на довкілля» регламентує лише плановану діяльність і не містить положень щодо об`єктів, які були побудовані та вже експлуатуються на час прийняття та введення в дію цього Закону (набрання чинності 18.06.2017 року). Відповідно до ч.3 ст.17 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», висновки державної екологічної експертизи, одержані до введення в дію цього Закону, зберігають чинність та мають статус висновку з оцінки впливу на довкілля.

ОСОБА_1 вважає, що об`єкт (колишня база відпочинку ім. Соіча ДП «Завод ім.Малишева» було побудовано, ще більш як 45 років тому, а придбано ТОВ «НАЗ-ОЛЕ» 26.02.2008 згідно договору № 603. Представником Державної екологічної інспекції у Харківській області питання необхідності отримання висновків щодо оцінки впливу на довкілля, повинно було розглядатися з огляду на законодавство (Закон України «Про екологічну експертизу», розділ VI Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», постанова КМУ від 27.07.1995 року №554 із відповідними змінами станом на 01.01.2008 року), яке діяло на час придбання ТОВ «НАЗ-ОЛЕ» об`єктів та з урахуванням наявності фактів нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідації (демонтажу) об`єктів після 18.06.2017 року. Отже у відповідності до Закону України «Про екологічну експертизу», розділу VI Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» обов`язковій державній екологічній експертизі могли підлягати діючі об`єкти, що становлять підвищену екологічну небезпеку. Такі об`єкти та види діяльності встановлювалися постановою КМУ від 27.07.1995 року №554. Згідно даних нормативно-правових актів об`єкти та діяльність, що придбані ТОВ «НАЗ-ОЛЕ» не відносилися до переліку видів діяльності та об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, для яких здійснення державної експертизи є обов`язковим.

Особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення звертає увагу суду на те, що інспектором Державної екологічної інспекції у Харківській області Гринь Є.Л., в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодного факту (будівництва, реконструкції, техпереоснащення проведеного після 18.06.2017 року) ТОВ «НАЗ-ОЛЕ», положень Закону України «Про оцінку впливу на довкілля». Тому вважає, що висновок інспектора Державної екологічної інспекції у Харківській області Гринь Є.Л. про необхідність ТОВ «НАЗ-ОЛЕ» отримувати висновок про оцінку впливу на довкілля суперечить вимогам ЗУ «Про оцінку впливу на довкілля», а значить в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 164 КУпАП, тому ОСОБА_1 просить суд закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

При вирішенні питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, суд виходить із наступних обставин.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП згідно диспозиції цієї статті визначається, як провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Вказана норма ч. 1ст. 164 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює здійснення господарської діяльності та її певних видів.

Під господарською діяльністю, згідно ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України (далі ГК України), розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до ч.2 ст.3 ГК України, господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Згідно ст.42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, істотною ознакою підприємництва (господарської діяльності) є її систематичність.

Як вбачається з роз`яснень, наданих в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності», під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Відповідно, істотною ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є не тільки факт провадження господарської діяльності без одержання дозволу, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, а й систематичний характер таких дій, оскільки тільки в разі їх систематичності такі дії набувають ознак господарської діяльності.

Систематичність відповідних дій передбачає їх здійснення не одноразово, а не менше ніж три рази протягом календарного року.

Таким чином, до предмету доказування в даній адміністративній справі відноситься в тому числі доведення систематичності здійснення ОСОБА_1 відповідної діяльності.

Положеннями ч.2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Таким чином, органи, що склали матеріал про адміністративне правопорушення, повинні були надати суду докази систематичності порушення ОСОБА_1 провадження господарської діяльності, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалах.

Всупереч вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, таких доказів суду не надано.

Так, до суду надійшли наступні матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення ОСОБА_1 , акт за результатми планової перевірки ТОВ «НАЗ-ОЛЕ» від 16.12.2021р.

Протокол про адміністративне правопорушення, а також інші матеріали справи не містять даних щодо систематичності здійснення ОСОБА_1 відповідної діяльності.

Окрім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 є директором ТОВ «НАЗ-ОЛЕ», але до матеріалів справи не додано документів, які б підтверджували повноваження ОСОБА_1 .

Судом також було досліджено клопотання ОСОБА_1 , в якому він наголошував про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення з підстав того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення йому інкримінують ведення господарської діяльності без отримання висновку про оцінку впливу на довкілля, що є порушенням ст. З ЗУ «Про оцінку впливу на довкілля». Зазначає, що висновок інспектором про необхідність TOB «НАЗ-ОЛЕ» отримувати висновок про оцінку впливу на довкілля було зроблено лише за співпадінням діяльності, що здійснюється вказаним Товариством згідно п. 12 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» щодо діяльності готельних комплексів та курортних містечок. Відповідно до ЗУ «Про оцінку впливу на довкілля» встановлює правові та організаційні засади оцінки впливу на довкілля, спрямованої на запобігання шкоді довкіллю, забезпечення екологічної безпеки, охорони довкілля, раціонального використання і відтворення природних ресурсів, у процесі прийняття рішень про провадження господарської діяльності, яка може мати значний вплив на довкілля, з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Термін «вплив на довкілля» у трактуванні Закону згідно підпункту 1 пункту 1 - це будь-які наслідки планованої діяльності для довкілля, в тому числі наслідки для безпечності життєдіяльності людей та їхнього здоров`я, флори, фауни, біорізноманіття, ґрунту, повітря, води, клімату, ландшафту, природних територій та об`єктів, історичних пам`яток та інших матеріальних об`єктів чи для сукупності цих факторів, а також наслідки для об`єктів культурної спадщини чи соціально-економічних умов, які є результатом зміни цих факторів. В свою чергу, у відповідності до положень підпункту 3 пункту 1 ст. 1 вказаного Закону, планована діяльність - це планована господарська діяльність, що включає будівництво, реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) об`єктів, інше втручання в природне середовище. Таким чином Закон України «Про оцінку впливу на довкілля» регламентує лише плановану діяльність і не містить положень щодо об`єктів, які були побудовані та вже експлуатуються на час прийняття та введення в дію цього Закону (набрання чинності 18.06.2017 року).

Відповідно до ч.3 ст.17 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», висновки державної екологічної експертизи, одержані до введення в дію цього Закону, зберігають чинність та мають статус висновку з оцінки впливу на довкілля.

З огляду на те, що об`єкт (колишня база відпочинку ім. Соіча ДП «Завод ім. Малишева» було побудовано, ще більш як 45 років тому, а придбано ТОВ «НАЗ-ОЛЕ» 26.02.2008 згідно договору № 603, представником Державної екологічної інспекції у Харківській області питання необхідності отримання висновків щодо оцінки впливу на довкілля, повинно було розглядатися з огляду на законодавство (Закон України «Про екологічну експертизу», розділ VI Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», постанова КМУ від 27.07.1995 року №554 із відповідними змінами станом на 01.01.2008 року), яке діяло на час придбання ТОВ «НАЗ-ОЛЕ» об`єктів та з урахуванням наявності фактів нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідації (демонтажу) об`єктів після 18.06.2017 року. Отже у відповідності до Закону України «Про екологічну експертизу», розділу VI Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» обов`язковій державній екологічній експертизі могли підлягати діючі об`єкти, що становлять підвищену екологічну небезпеку. Такі об`єкти та види діяльності встановлювалися постановою КМУ від 27.07.1995 року №554. Згідно даних нормативно-правових актів об`єкти та діяльність, що придбані ТОВ «НАЗ-ОЛЕ» не відносилися до переліку видів діяльності та об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, для яких здійснення державної експертизи є обов`язковим.

Інспектором Державної екологічної інспекції у Харківській області Гринь Є.Л., в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодного факту (будівництва, реконструкції, техпереоснащення проведеного після 18.06.2017 року) ТОВ «НАЗ-ОЛЕ», положень Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

Отже, висновок інспектора Державної екологічної інспекції у Харківській області Гринь Є.Л. про необхідність ТОВ «НАЗ-ОЛЕ» отримувати висновок про оцінку впливу на довкілля суперечить вимогам ЗУ «Про оцінку впливу на довкілля», а в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року у справі № 560/751/17 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

За таких обставин суд дійшов висновку, що органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не надано суду доказів систематичність дій ОСОБА_1 щодо порушення провадження господарської діяльності.

Вказані сумніви щодо систематичності дій ОСОБА_1 з порушення провадження господарської діяльності, дати вчинення адміністративного правопорушення, не конкретності формулювання адміністративного правопорушення, суд керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь ОСОБА_1 та доходить висновку що органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не доведено склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки не доведено систематичність дій, а також порушення в діях ОСОБА_1 господарської діяльності, відсутність свідків здійснення ним зазначеного в протоколі адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене вище, суд закриває провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 164, п. 1 ч. 1 ст. 247, 248-249, 279, 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вовчанський районний суд Харківської області.

Суддя Н.М. Петрова