Справа № 163/1521/21 Провадження №33/802/49/22 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ст. 472 МК України. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2022 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Кривошея А.М. та представника митниці Пікалюка М.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника Кривошея А.М. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 11 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі в розмірі 61 512 (шістдесят одна тисяча п`ятсот дванадцять) гривень з конфіскацією в дохід держави 3 штук обладнання для діагностики автомобілів та програмування торгівельної марки «DSA» загальною вартістю 61 512 гривень.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 450 гривні та 81 гривня витрат на зберігання товарів.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він прямуючи 05 березня 2021 року з Республіки Польща в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці Держмитслужби водієм автомобіля «МАН», номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, номерний знак НОМЕР_2 , в якому переміщувався вантаж вогнетривких сумішей, у власній митній декларації жодних товарів не заявив, не задекларувавши за встановленою формою 3 штуки обладнання для діагностики автомобілів та програмування торгівельної марки «DSA» загальною вартістю 61 512 гривень, що знаходились в спальному відсіку кабіни автомобіля і були виявлені під час митного контролю, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

В поданій апеляційній скарзі захисник, не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій ОСОБА_1 , вважає постанову судді в частині накладеного стягнення необґрунтованою. Посилається на те, що через свою неуважність і втому, внаслідок тривалого перебування в черзі, ОСОБА_1 не зазначив вилучені товари у своїй митній декларації. Вказує, що вартість переміщуваного товару, згідно до рахунку-фактури вартує 498 Євро, однак незалежним експертом товар був оцінений у 65 512 гривень. Зазначає, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, щиро розкаюється у вчиненому, надав на вилучений товар належні документи, має на утриманні двох малолітніх дітей, має складні умови проживання, зокрема проживає в орендованому житлі, позитивно характеризується, негативних наслідків від його дій для держави не настало. Просить постанову судді скасувати, розглянути питання про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника, який підтримував подану апеляційну скаргу та просив скасувати постанову судді і застосувати до ОСОБА_1 положення ст.22 КУпАП, представника митниці, який заперечив апеляційну скаргу і просив рішення судді залишити без змін, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Висновки судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому висновок судді в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий суд правильно у межах санкції ст.472 МК України наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, яке передбачає штраф у розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосереднього предмета порушення митних правил з безальтернативною конфіскацією товару - безпосереднього предмета порушення митних правил.

Щодо доводів апелянта про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, за малозначністю правопорушення, то такі доводи вже були предметом розгляду в суді першої інстанції, а тому апеляційний суд вважає їх необґрунтованими з таких підстав.

Положення ст.ст.23, 33 КУпАП регламентують, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно приписів ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Тобто застосування вимог ст.22 КУпАП до особи, на думку апеляційного суду, є правом, а не обов`язком суду.

Місцевий суд обґрунтовано вказав у своєму рішенні, що сімейний та матеріальний стан правопорушника не є виключними чи особливими, а отже не дають достатніх підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності.

Також, викладені в апеляційній скарзі обставини, не можуть слугувати і підставами для пом`якшення накладеного стягнення, так як санкція ст.472 МК України не містить жодних альтернатив щодо виду і розміру стягнення.

Слід зазначити, що підстави для застосування ст.22 КУпАП, наведені захисником в суді першої інстанції, не змінилися і на даний час.

При накладенні адміністративного стягнення, місцевий суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу правопорушника, зокрема і ті, на які посилається апелянт, а тому правильно прийшов до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів.

При цьому суддя обґрунтовано і вмотивовано зазначив про неможливість звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП з урахуванням даних про особу правопорушника.

За таких обставин, постанова судді є законною та обґрунтованою, а накладене на ОСОБА_1 стягнення повністю відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

З огляду на наведене, оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Кривошея А.М. - залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 11 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов