Справа №461/1878/22
Провадження №3/461/1450/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2022 року м.Львів

Суддя Галицького районного суду м.Львова Радченко В.Є., з участю адвоката (в режимі відеоконференції) Шаповалова А.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, приватного підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

06.04.2022 року о 23 год. 10 хв. в м.Львів по вул.Я.Мудрого, 14 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Honda Accord д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації і рухів). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків.

Крім цього, 29.04.2022 року о 23 год. 45 хв. в м.Львові на площі Міцкевича, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Accord д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння в встановленому законом порядку проводився в медзакладі, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №000764.

Відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи те, що адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП, вчинені однією особою, суд вважає за необхідне матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 об`єднати в одне провадження та присвоїти справі номер №461/1878/22 (провадження 3/461/1450/22), оскільки їхній спільний розгляд сприятиме всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи.

В судовому засіданні адвокат заперечив проти вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.130 КУпАП. Просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні головуючим суддею відмовлено в задоволенні всіх клопотань адвоката.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

П.1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідність.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними у пункті 1.4 розділу 1 цієї Інструкції, уповноважена особа Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.3 розділу ІІІ Інструкції, метою цього огляду є встановлення наявність чи відсутність стану сп`яніння в обстежуваної особи

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Його вина підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема:

- даними, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення серії ААБ №273600 від 20.04.2022 року та серії ААб №284159 від 07.04.2022 року;

- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських. на яких зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 06.04.2022 року проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 20.04.2022 року огляду на стан наркотичного та алкогольного сп`яніння, яким встановлено, що останній перебував у стані наркотичного та алкогольного сп`яніння;

- висновком №000764 від 20.04.2022 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яким встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного та алкогольного сп`яніння;

Працівниками поліції дотримано вимогу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

При цьому, суд зазначає, що зі змістом інкримінованого йому адміністративного правопорушення ОСОБА_1 був ознайомлений. Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст.130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних, порушення порядку огляду на стан наркотичногосп`яніння не заявляв.

З врахуванням наведеного вище, суд вважає доведеним невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам п. 2.9 «а» ПДР України, якими водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

На переконання суду, належними й допустимими доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, керував транспортним засобом в стані наркотичного та алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколів про адміністративні правопорушення та притягнення його до адміністративної відповідальності, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи адвоката щодо визнання недопустимими доказу у справі суд не бере до уваги з наступних підстав. Перервність наданих працівниками поліції відеозаписів не спростовують доказів про які свідчать ці відео. На зазначених відеозаписах зафіксовано саме ті докази, які на думку інспектора доводять факт порушення. Суд оцінив ці докази, вважає їх належними та допустимими. Посилання захисника на рішення судів першої інстанції є необґрунтованими, оскільки в Україні не діє прецедентне право.

Відсутність покликання в протоколі про адміністративне правопорушення щодо запису з нагрудних камер поліцейських не свідчить про недопустимість цих записів. З цих відеозаписів суд вбачає, що вони стосуються факту порушення ОСОБА_1 .

Відеозапис про зупинення поліцейським автомобіля в сукупності з іншими вищеперелічиними доказами доводять факт порушення.

Суд не погоджується з доводами адвоката про відсутність складу адміністративного правопорушення і закриття провадження по справі з наступних підстав. Суд не вбачає порушення в тому, що висновок лікаря про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння можна було робити лише після відмови останнього від проходження такого. З оглянутого судом відео вбачається, що ОСОБА_1 впевнено та в грубій формі відмовився від будь-якого огляду на стан сп`яніння. Надання висновку в медичній установі не є порушенням його прав, а навпаки свідчить про більш глибоке і ретельне його дослідження, яке виключає помилку в результатах дослідження.

Також суд не погоджується з доводами адвоката щодо неналежного роз`яснення ОСОБА_1 його прав, з наступних підстав.

В протоколі про адміністративне правопорушення міститься підпис ОСОБА_1 про обізнаність його з правами. Ці права могли бути роз`ясненні в будь-який інший момент, який не зафіксований на відеозаписі. ОСОБА_1 мав право не підписувати цей протокол, але він його підписав, тим самим погоджуючись з його змістом.

Також суд не погоджується з доводами адвоката про недійсність висновку через наявність в ньому закреслень. Згідно з чинним законодавством України наявність закреслень не свідчить про нечинність вказаних даних. Лікарем допущена технічна помилка. Ця помилка своєчасно виправлена лікарем, ця помилка сталась через зміну дати в період з часу направлення водія на огляд до моменту складання висновку.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер правопорушення, ступінь провини та дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути в користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 130, 221, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.Є. Радченко