Справа № 584/380/22
Провадження № 3/584/235/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2022 м. Путивль

Суддя Путивльського районного суду Данік Я.І., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Відділення поліції №2 (м.Путивль) Конотопського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , але фактично проживаючого по АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст.164 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом серії ВАБ №699789 від 7 червня 2022 року, ОСОБА_1 7 червня 2022 року близько 18 год. 00 хв. за своїм місцем мешкання по АДРЕСА_2 здійснював продаж бензину АІ-92 у кількості 10 літрів без ліцензії на право провадження даного виду господарської діяльності, чим порушив вимоги Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Частина 1 ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно з даними протоколу, ОСОБА_1 за своїм місцем мешкання здійснював продаж бензину без ліцензії на право провадження даного виду господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Згідно із ч.1 ст.128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Разом з тим, суду не надано жодного доказу того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарської діяльності, тобто здійснює господарську діяльність та зареєстрована відповідно до закону як підприємець, тому вона не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20 вересня 2016 року у справі «Karelin v Russia» заява №926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а тому вважаю, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, що згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження по справі.

Керуючись ст..ст.156,247,278,280 КУпАП, суд

постановив:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Я.І.Данік