Справа № 372/4366/21
Провадження № 3-10/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 лютого 2022 року Обухівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Висоцької Г. В., при секретарі Куник О.В., за участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Воропая Р. М., потерпілого ОСОБА_2 , його представника Жолобчука Є. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює ПРАТ «ДТЕК»,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 150729 від 06.11.2021 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , о 10 год. 10 хв. на а/д Київ-Знам`янка Н-01 52 км, керуючи автомобілем MITSUBISHI OUTLANDER, державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та реагуючи невідповідно на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху в результатів чого допустив зіткнення з автомобілем CHEVROLET AVEO, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який мав намір здійснити поворот ліворуч на перехресті. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 Б, 12.1 Правил дорожнього руху України, відповідальність за які передбачена статтею 124 КУпАП.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Під час розгляду у судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєному адміністративному правопорушенню не визнав. Пояснив, що 06.11.2021 року приблизно о 10 год. 10 хв.- 20 хв. він рухався з міста Кагарлик в напрямку міста Києва у крайній лівій смузі зі швидкістю близько 60-70 км/год. Попереду нього, спочатку у його смузі рухався автомобіль ОСОБА_2 , потім останній зайняв крайню праву смугу, яка розпочалася за 250-300 метрів до перехрестя. Далі, автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , знаходячись в правій смузі приблизно за 30 метрів попереду від автомобіля ОСОБА_1 без попереджувальних сигналів раптово здійснив маневр виїзду на ліву смугу, по якій рухався ОСОБА_1 . Він ( ОСОБА_1 ) застосував екстрене гальмування, але уникнути зіткнення не зміг. Зіткнення відбулося передньою частиною його автомобіля із лівою передньою частиною автомобіля ОСОБА_2 та його передніми лівими дверима. В результаті зіткнення автомобілі відкинуло на значну відстань один від одного. На його думку він не мав можливості уникнути зіткнення, в межах його смуги руху він, намагаючись об`їхати транспортний засіб ОСОБА_2 , відхилився ліворуч без виїзду на зустрічну смугу, оскільки по останній рухався інший вантажний транспортний засіб.

Допитаний в ході судового засідання потерпілий ОСОБА_2 повідомив, що 06.11.2021 року він разом зі своєю сестрою, її подругою та онуком прямував на дачу за звичним йому маршрутом, яким він користується вже десять років. Перед поворотом на трасу «Деремезна-Узин», швидкість його автомобілю складала приблизно 30-40 км/год, оскільки він готувався до повороту ліворуч. Він перестроївся у ліву смугу та включив лівий покажчик повороту, зупинившись. На зустрічну смугу він не виїжджав. Коли зупинився перед поворотом, автомобіль трохи був повернути наліво під невеликим кутом. Після чого в його автомобіль з лівої сторони в`їхав автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, який на його думку намагався його об`їхати по зустрічній смузі. Вважає, що зіткнення відбулося вже на зустрічній смузі руху, оскільки водій ОСОБА_1 скоріш за все намагався здійснити обгін на перехресті.

Також, представником ОСОБА_2 адвокатом Жолобом І.В. були надані письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які містять виклад обставин, наближений до пояснень ОСОБА_2 .

Наданим суду висновком експерта за результатами проведення судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 152-21/153-21, складеним 31 січня 2022 року Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» встановлено, що в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди в діях водія автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору перебували в причинному зв`язку з настанням даної пригоди, не встановлено, оскільки він не мав технічної можливості зупинити керований автомобіль до місця зіткнення і запобігти цю подію, шляхом виконання п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Суд звертає увагу, що експерт зазначив про свою обізнаність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Також, суд акцентує увагу на дослідницькій частині висновку експерта, в якій зазначено, що «з урахуванням характеру та напрямку руху транспортних засобів перед моментом зіткнення, локалізації пошкоджень на їх кузовах, які утворилися при їх контактуванні, класифікації зіткнення, а також з урахуванням розташування місця зіткнення, приблизне розташування MITSUBISHI OUTLANDER р.н. НОМЕР_1 та CHEVROLET AVEO, державний номерний знак НОМЕР_2 , та ін……….у експерта маються підстави технічного характеру заключити, що пояснення водія марки CHEVROLET AVEO, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 про механізм даної ДТП є неспроможними, та при подальшому дослідженні прийматися не будуть» (а. с. 5-6 висновку експерта).

Важливо, на думку суду також й твердження експерта про можливе розташування місця зіткнення, як позначеного на схемі зі слів ОСОБА_1 , так й ОСОБА_2 . Це означає, що незалежно від місця зіткнення (позначки 4 чи 5), висновок експерта буде однаковий.

Суд критично ставиться до доводів представника потерпілого про неврахування експертом пояснень очевидців, письмові пояснення яких долучені ним під час судового розгляду 01.02.2022 року, оскільки їхні пояснення збігаються із поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , яким надана детальна експертна оцінка.

Суд також не погоджується із доводами представника потерпілого ОСОБА_2 в частині недопустимості вказаного висновку експерта, як доказу, оскільки останній здобутий в порушення ст. 273 КУпАП, тобто експерт не призначений органом, в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення. Такий підхід, на думку суду, має формалізований характер та порушує принцип змагальності та права на захист, що гарантуються законодавством України. Так, в постанові Верховного Суду від 08.12.2020 року у справі № 278/1306/17 зазначено про право сторони захисту збирати докази, в тому числі право звертатися до судових експертів та призначати експертизу навість після передачі обвинувального акту до суду.

Також суд акцентує увагу, що представник потерпілого на пропозицію суду про право звернутися із відповідним клопотанням до суду про призначення повторної експертизи в разі обґрунтованої незгоди із висновком експертизи захисту, відповів категоричною відмовою.

Суд також хоче відмітити, що під час допиту в суді потерпілий ОСОБА_2 надав нечіткі, місцями суперечливі показання, наприклад, один раз стверджуючи, що зіткнення автомобілів відбулося на його лівій смузі, потім зазначив про зіткнення на зустрічній смузі руху. Також ОСОБА_2 на початку своєї промови вказав, що перед поворот ліворуч перестроївся в ліву смугу, в подальшому наполягав, що весь час рухався по лівій смузі, не з`їжджаючи з неї. При цьому, зі слів ОСОБА_2 на схемі ДТП, долученої до протоколу про адміністративне правопорушення, зазначено місце зіткнення в лівій смузі руху.

Аналіз пояснень потерпілого ОСОБА_2 змушує суду поставитися до них критично.

Відповідно до статті 251 ККпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, відповідно до приписів статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, оцінивши всі докази в сукупності, критично ставиться до пояснень іншого учасника дорожньої пригоди ОСОБА_2 , надані суду письмові пояснення очевидців подій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 враховані судом у контексті інших зібраних доказів, проте не дозволяють суду прийти до висновку про винуватість ОСОБА_1 .

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до положень статей 9, 245, 252 КупАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інших осіб, дослідивши висновок експерта та інші докази, суд приходить до висновку, що водієм ОСОБА_1 не було допущено порушення п.п. 2.3 б, 12.1 України, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.

Відповідно до п.1 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 124, 247, 283, 284, 285КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати невинуватим в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження в справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях особи.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня оголошення постанови.

Суддя: Г.В.Висоцька