Справа № 453/1665/21
№ провадження 3/453/71/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 лютого 2022 року суддя Сколівського районного суду Львівської області Курницька В.Я., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від ВП № 3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 , роз`яснені)

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 044276 від 11.11.2021 року, водій ОСОБА_1 , 11.11.2020 року о 17:50 год., в смт. Славське по вул.. Устияновича, 4, керував транспортним засобом - автомобілем марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із використанням приладу Драгер 6810/ARHK- 0559, тест 1826, в присутності двох свідків, результат тесту 0,42 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину у вчиненому правопорушенні не визнав, просив закрити провадження в справі, посилаючись на невідповідність протоколу вимогам КУпАП та порушення процедури огляду, а саме в частині не роз`яснення йому права пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Також до початку судового розгляду подав заяву за вх. № 575, в якій просив долучити до матеріалів справи довідку ФОП ОСОБА_2 від 02.02.2022 року № 6 та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях вини.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд керується наступним.

Згідно з ст. 251 КУпАП протокол про вчинення адміністративного правопорушення є основним доказом у справі, та єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП обов`язок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається на уповноважених посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення визначені ст. 256 КУпАП, серед яких є дата складення протоколу та дата вчинення правопорушення.

Виправлення у протоколі не допускаються, а протокол, складений з порушенням вимог закону, є недопустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається з протоколу, при його складанні була допущена помилка у даті вчинення правопорушення, а саме вказано «2020 року», тоді як з інших матеріалів справи вбачається, що подія мала місце в 2021 року, що свою чергу є порушенням вимог пункту 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена Наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376.

Наведений недолік протоколу про адміністративне правопорушення вже сам по собі є підставою для визнання його недопустимим доказом вчинення ОСОБА_1 , правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення ОБ № 044276 від 11.11.2021 року, в графі «свідки» вказано ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , однак пояснення останніх до матеріалів справи не долучено, що позбавляє суд можливості викликати останніх в судове засідання та допитати в якості свідків, оскільки особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав.

Окрім того, з незрозумілих суду причин, замість оригіналу роздруківки приладу «Драгер» до протоколу про адміністративне правопорушення долучено копію такої роздруківки без будь якого засвідчення її достовірності.

Також суд відзначає, що зазначена у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ознака алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 «почервоніння обличчя», не відповідає ознакам алкогольного сп`яніння, визначених відповідною Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, а характеризує наркотичне чи інше сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а відтак, за наявності такої, в силу п. 12 цієї ж Інструкції, огляд ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу є недопустимим.

Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні відеозапису, ОСОБА_1 не відмовлявся продутися Драгер, зазначив, що не вживав алкоголь, повідомив працівникам поліції про вживання лікарських препаратів для лікування підшлункової залози та печінки, після чого продув газоаналізатор. Відтак, огляд на місці зупинки транспортного засобу, за наявності відомостей про можливе перебування особи під впливом лікарських препаратів, відповідно до згаданого вище пункту 12 Інструкції, ставить під сумнів правомочність такого огляду.

Крім того, з відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 направлявся поліцейським для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у відповідний заклад охорони здоров`я, а також те, що працівниками поліції пропонувалося ОСОБА_1 пройти такий огляд в медичному закладі, на що він відмовлявся від проходження такого. Натомість із представленого відеозапису чітко чути та помітно, що на запитання працівника поліції до ОСОБА_1 , чи вживав алкоголь, ОСОБА_1 відповів, що він не вживав жодного алкоголю, а пив ліки, після чого відеозапис закінчується.

Відтак, досліджений у судовому засіданні відеозапис не підтверджує згоди ОСОБА_1 із результатом проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння та не підтверджує того, що йому було запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Така ж позиція встановлена і в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні. При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Оцінюючи досліджені у суді докази, вважаю, що в даному випадку винність ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не доводиться наявними у суду доказами, через дефекти протоколу про адміністративне правопорушення, недопустимість долучених до нього доказів та порушення процедури проведення огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у разі закриття провадження у справі не стягується.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 251, 293, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.Я. Курницька