Провадження №3/263/565/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Кулик Сергій Вікторович, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 238020 від 30 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 , 30.10.2021 року приблизно о 22 год. 00 хв. За адресою: Донецька область, м. Маріуполь, Запорізьке шоссе, керуючи транспортним засобом Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_1 , перевозив пасажирів на комерційній основі в режимі нерегулярних перевезень, не будучи зареєстрований як суб`єкт господарської діяльності, не маючи ліцензії відповідно до п.25 ст. 8 Закону України « Про ліцензування певних видів господарської діяльності», чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, провину не визнав, зазначив, що 30.01.2021 року приблизно о 22 год. 00 хв. він дійсно керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_1 , та здійснював перевезення друзів, зазначена поїздка була приватною та від неї доходу він не отримав, господарською діяльністю не займався.

Від захисника Карпової Н.В., надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, в обґрунтування якого зазначено, що суб`єктом складання протоколу не долучено жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 , дійсно надавав послуг з перевезення пасажирів в режимі нерегулярних перевезень, крім того в протоколі відсутні потерпілі та не зазначено пасажирів яким ОСОБА_1 , надавав послуги з перевезення, а протокол про адміністративне правопорушення, сам по собі без підтвердження іншими належними доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 , вказаного адміністративного правопорушення до протоколу додано рапорт, пояснення ОСОБА_1 , та відеозапис, з якого вбачається , що останній здійснював перевезення осіб з м. Маріуполя до іншого населеного пункту.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

З гідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Суб`єктами господарювання згідно зі статтею 55 Господарського кодексу України визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

За змістом статті 1 Закону України «Про підприємництво» підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Разом із тим, із наданих суду письмових доказів не вбачається те, що ОСОБА_1 , здійснював господарську діяльність, а саме: систематично здійснював перевезення пасажирів, тобто надавав послуги вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Посадовими особами, якими складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП, не зібрано та не надано суду переконливих доказів на підтвердження здійснення ОСОБА_1 , саме систематичної господарської діяльності з надання послуг щодо перевезення пасажирів, не з`ясовано кому конкретно, коли саме та за яку плату останній надавав послуги з перевезення. З матеріалів справи вбачається, що свідки, на порушення вимог ст. 256 КУпАП, не зазначені та не допитані, а особи, яким ОСОБА_1 , ніби надавав послуги таксі, не встановлені.

Отже, посилання в протоколі про адміністративне правопорушення на порушення ОСОБА_1 , норм закону, що регулюють зайняття господарською діяльністю, є недоведеним.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи докази у сукупності між собою, враховуючи обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, які не підтверджені у передбачений законом спосіб, суддя приходить до висновку про те, що достатніх доказів для наявності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, у діях ОСОБА_1 , не встановлено, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 164, 221, 247, 251, 254, 256, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Суддя С.В. Кулик