Справа №461/9661/21
Провадження №3/461/77/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2022 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м.Львова Мисько Х.М., за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Карпінської О.Б, розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №284624 від 17.11.2021 року, водій ОСОБА_1 , 17.11.2021 року о 02 год. 05 хв. у м.Львові на вул. Івана Франка, 60, керував транспортним засобом «Jeep Grand Cherokee», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Стан сп`яніння підтверджується висновком КПН ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» №002519, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху, відтак, його дії кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився,належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Карпінська О.Б. у судовому засіданні вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП заперечила. Зокрема, зазначила, що ОСОБА_1 17.11.2021 року був зупинений працівниками поліції у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. В подальшому ОСОБА_1 , з невідомих для нього підстав, працівниками патрульної поліції було запропоновано пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння. Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 зазначила, що висновок КНП ЛОР «Львівський медичний центр превенції та терапії узалежнень» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №002519 є недійсним, та не може бути взятий до уваги судом як доказ на підтвердження перебування його у стані алкогольного сп`яніння. На спростування вказаного висновку та обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, посилається на результат дослідження № від 17.11.2021 року, складений о 04 год. 40 хв., відповідно до даних якого, етанол у крові ОСОБА_1 відсутній, результат негативний. Зважаючи на зазначене, просить провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши думку представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції частини 1 ст. 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №284624 від 17.11.2021 року, ОСОБА_1 , 17.11.2021 року о 02 год. 05 хв. у м.Львові на вул. Івана Франка, 60, керував транспортним засобом «Jeep Grand Cherokee», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №284624 від 17.11.2021 року, стан сп`яніння підтверджується висновком КПН ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» №002519, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху.

Згідно із п. 1-7 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція).

Згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 9 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція), з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

В порушення умов вказаної інструкції, інспектором В1Р1Б2 УПП у Львівській області ДПП України Самардаком М.І., який складав протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ№ 284624 від 17.11.2021 року не зазначено жодної ознаки стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Матеріали справи також містять тест на алкоголь, проведений за допомогою газового аналізатору «Drager Alcotest #ARHE - 0126». За результатами проведеного тесту №140, ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат 0,54 проміле.

Разом з тим, з вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом за адресою: м. Львів, вул. Івана Франка, 60, однак з тесту №1540, проведеного приладу за допомогою газового аналізатору «Drager Alcotest #ARHE - 0126», вбачається, що вказаний висновок зроблений за адресою: м. Львів, вул. Кобилянської, 20, таким чином вказаний висновок зроблений не на місці зупинки транспортного засобу, як того вимагає Інструкція

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

У ст. 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису №«01067@383410» встановлено, що ОСОБА_1 17.11.2021 року о 02 год. 05 хв. був зупинений працівниками поліції у м. Львові на вул. Івана Іранка, 60, у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. В подальшому, ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції до КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень». Під час проходження ОСОБА_4 освідування, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, лікарем - наркологом ОСОБА_5 був застосований газовий аналізатор. З дослідженого відеозапису неможливо встановити назву приладу, дату останнього калібрування, номер тесту. Після продування ОСОБА_4 приладу для визначення стану алкогольного сп`яніння, лікар - нарколог ОСОБА_5 повідомила, що результат огляду становить - 0.24 проміле.

Разом з тим, відповідно до п.п.12-13 розділу ІІІ Інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не було запропоновано здати аналіз сечі, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Наведені обставини дають підстави вважати порядок проходження огляду порушеним, а складений за його результатами висновок - недійсним, що узгоджується з п.22 розділу ІІІ Інструкції.

На спростування висновку КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» №002519, ОСОБА_1 був обстежений 17.11.2021 року,о 04:40 год. За наслідками проведеного тесту №, етанол (якісна детермінація) у крові ОСОБА_1 відсутній, результат негативний.

Відповідно до п. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тобто, законодавець чітко встановив вимоги до порядку проведення огляду на стан сп`яніння, як на місці, так і в закладах охорони здоров`я, що зобов`язує співробітників поліції, а також медичних працівників таких закладів дотримуватись вказаного порядку, адже за ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, з урахуванням викладених вище обставин, є всі підстави вважати медичний огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проведений 17.11.2021 року лікарем - наркологом ОСОБА_5 недійсним, а виданий висновокКНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» №002519 - неналежним та недопустимим доказом по справі.

Відповідно до ст. 251 ч.2 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення уповноважена посадова особа зобов`язана роз`яснити зміст статті 63 Конституції України та ознайомити порушника з його правами і обов`язками, передбаченими статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі. Про обізнаність з вищевказаним порушник ставить в протоколі свій підпис, а в разі відмови поставити підпис - про це робиться відповідний запис у протоколі. У разі відмови порушника підписати протокол у ньому робиться запис про це, який засвідчується підписом особи, яка склала протокол, та підписами свідків, у випадку їх наявності.

В порушення вимог вказаної інструкції, працівниками поліції особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не було роз`яснено, зміст ст. 63 Конституції України та не було ознайомлено з його правами і обов`язками, передбаченими ст. 268 КУпАП, також працівниками поліції не було залучено свідків відмови ОСОБА_1 від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення а також підпису в письмових поясненнях по суті правопорушення (а.с.2).

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст.252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Таким чином, зважаючи на суперечливі докази, які містяться в матеріалах справи, суд констатує, що відсутність повного відеозапису не дає можливості встановити дійсну хронологію подій, а саме факт руху автомобіля, його зупинки, причини такої, встановлення особи, яка керувала транспортним засобом.

Як роз`яснив Верховний Суд в правовій позиції,що викладена в постанові від 26.06.2019року в справі №536/1703/17,адміністративне провадження № К/9901/3839/17, при розгляді справ про вчинення адміністративних правопорушень необхідно врахувати, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно з якими усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачаться на її користь.

В силу п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598 / 03, від 21 липня 2011 року, п. 65 ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування « поза розумним сумнівом » ( справа «Ireland v.the UnitedKingdom», Series A заява № 25, від 18 січня 1978 року, п. 161).

Судом наголошується, що стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючої в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд вважає, що у справі відсутні належні докази, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку стосовно винуватості ОСОБА_1 . Враховуючи, що докази мають бути беззаперечними, належними та допустимими, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь цієї особи.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.3 ст.6 2 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищезазначені обставини справи, суд дійшов висновку, що провадження по справі слід закрити у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

У свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст.284та ст.247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору.

Керуючись ст. ст.7.247,251,266,283-284 КУпАП,- суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Мисько Х.М.