Справа № 503/490/22
Провадження №3/503/421/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

03.05.2022 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 504542, згідно змісту якого 03.05.2022 року о 19.07 годині ОСОБА_1 керував автомобілем KIA K5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі с. Пиріжна м. Кодима з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, при цьому від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6820» відмовився, у зв`язку з чимОСОБА_1 порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи своєчасно сповіщався належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП, що підтверджують відомості з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» і КП «Д-3» про результат надіслання рекомендованого поштового відправлення № 130 із судовою повісткою про виклик в судове засідання призначене на 15.06.2022 року. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі №0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка ОСОБА_1 на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останнього від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП та пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Мартинюк Ю.М. в судове засідання також не з`явився, при цьому подав до суду письмове заперечення, в якому просив суд закрити провадження у даній справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення посилаючись на ті обставини, що фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення; ОСОБА_1 не керував автомобілем, підійшов до нього зі сторони лісу, щоб сісти в нього; а в свою чергу від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера відмовився, оскільки не керував транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступні обставини.

Згідно довідки інспектора САП Подільського РУП ГУНП в Одеській області від 07.05.2022 року (а.с.6), ОСОБА_1 має право керування транспортними засобами з видачою відповідного посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 15.11.2018 року.

03.05.2022 року о 19.07 годині на автодорозі с. Пиріжна м. Кодима, в районі в`їзду на територію «Пиріжнянського лісу», працівниками поліції, які входили до екіпажу патрульного автомобіля полії, було зупинено автомобіль KIA K5, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі за текстом Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають зокрема у стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно пункту 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (надалі за текстом Інструкція) ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Суд додатково звертає увагу на ту обставину, що ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння саме особою, яка керує транспортним засобом.

Таким чином для кваліфікації діяння особи за ч.1 ст. 130 КУпАП не обхідне встановлення факту керування нею транспортного засобу.

Висновки суду

- щодо не відображення у фабулі адміністративного правопорушення всіх істотних ознак правопорушення:

В свою чергу у фабулі адміністративного правопорушення, обвинувачення у вчиненні якого пред`явлено ОСОБА_1 і викладене у графі «суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин» протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 504542, зазначено про те, що 03.05.2022 року о 19.07 годині ОСОБА_1 керував автомобілем KIA K5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі с. Пиріжна м. Кодима з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, при цьому від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6820» відмовився, у зв`язку з чим ОСОБА_1 порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином в зазначеному вище протоколі йдеться лише про відмову ОСОБА_1 від проведення його огляду на стан сп`яніння лише поліцейським з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатору «Alcotest 6820 Драгер».

Згідно положень ч.2 і 3 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В свою чергу у відповідності до пунктів 6-7 розділу І та 2-3, 6 і 8 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (надалі за текстом Інструкція), огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими із використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я). Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Згідно до пунктів 3-4, абзацу першого пункту 6 і пунктів 7-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до пунктів 4 і 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З наведеного виходить, що відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння, про яку йдеться в диспозиції за ч.1 ст. 130 КУпАП, по суті включає в себе відмови від проходження двох видів огляду: 1) огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейськими із використанням спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу; 2) огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

У зв`язку з чим суд погоджується із твердженням наведеним у письмовому запереченні захисника від 15.06.2022 року проте, що фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, а саме відмови ОСОБА_1 від проведення його огляду на стан сп`яніння не лише поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатору «Alcotest 6820 Драгер», але після цього ще і відмовився пройти відповідний огляд в закладі охорони здоров`я.

- щодо доведеності факту керування транспортним засобом:

За умов заперечення ОСОБА_1 факту керування автомобілем, що зафіксовано на фрагменті відеозапису «0000000__0028.mp4» (проміжки часу запису 00:00:32-00:00:35 і 00:00:53-00:00:54) та зазначене у змісті письмового заперечення його захисника від 15.06.2022 року, даний факт підлягає встановленню на підставі доказів.

На фрагменті відеозапису «0-02-05-8ad334b35f38e601b0767775ecfa7e2f00e58402d1d17f3ccb871e7435230a28_f87ddaaffc6a213c.mp4» зафіксовано події:

- обгону автомобілем KIA K5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , патрульного автомобіля поліції на автодорозі;

- переслідування патрульним автомобілем автомобіля KIA K5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , до його повної зупинки, протягом в всього часу якого даний автомобіль перебував у полі зору екіпажу патрульного автомобіля;

- відсутність факту залишення ким-небудь автомобіля під час його руху або одразу після повної його зупинки;

- відсутність будь-кого на місці зупинки автомобілів KIA K5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та патрульного автомобіля поліції, зокрема на узбіччі дороги.

В свою чергу на фрагменті відеозапису «0000000__0028.mp4» зафіксовано події:

- наближення працівника поліції, який вийшов з місця водія у патрульному автомобілі, до автомобіля KIA K5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому поряд із останнім, зокрема на узбіччі дороги перемикаючої до території лісу, не було жодної особи;

- при наближенні працівника поліції до водійської двері автомобіля KIA K5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 випрямляючись, після сидячої пози, вийшов на зовні із салону цього автомобіля з протилежної (правої) сторони автомобіля, а саме із задньої правої пасажирської двері;

- подальший діалог працівників поліції з ОСОБА_1 .

Таким чином суд не погоджується з твердженням наведеним у змісті письмового заперечення його захисника від 15.06.2022 року щодо того, що ОСОБА_1 підійшов до автомобіля зі сторони лісу, щоб сісти в нього, оскільки це спростовується фрагментом відеозапису «0000000__0028.mp4».

Водночас із цим суд звертає увагу на те, що на жодному із двох фрагментів відеозаписів наявних на CD-R диску (а.с.7), долученому до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку ч.2 ст. 266 КУпАП і досліджених судом під час судового розгляду, не зафіксовано подію керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зокрема автомобілем KIA K5, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

При цьому, через затонованість скла в автомобіля KIA K5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та ефект відзеркалення склом сонячного світла на фрагментах відеозаписів не видно чи перебував в салоні даного автомобіля ще хто-небудь, окрім ОСОБА_1 , а працівниками поліції після зупинки цього транспортного засобу не було здійснено перевірку присутності в салоні автомобіля інших осіб з відкриттям його дверей та/або суду не надано самого фрагменту відеозапису на якому б був зафіксований результат проведення згаданої процедури.

Тому в суду відсутні підстави вважати, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем автомобіля KIA K5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на час його зупинки працівниками поліції о 19.07 годині 03.05.2022 року, а не інша особа, перебування якої у салоні цього автомобіля суд не може виключити з наведених вище обставин.

- щодо повноти пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння:

Порядок проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння згідно відповідних положень Інструкції затвердженої наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 та Інструкції затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року судом було зазначено в даній постанові при викладенні своїх висновків щодо не відображення у фабулі адміністративного правопорушення всіх істотних ознак правопорушення.

При цьому, суд відзначає, що на фрагменті відеозапису «0-02-05-8ad334b35f38e601b0767775ecfa7e2f00e58402d1d17f3ccb871e7435230a28_f87ddaaffc6a213c.mp4» (проміжок часу запису 00:00:50-00:00:52) зафіксовано пропозицію працівника поліцію ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатору «Alcotest 6820 Драгер», на що останній відповів відмовою висловивши фразу «Ми не будем, не будем (за змістом діалогу малася на увазі саме відмова від проведення огляду поліцейським за допомогою приладу «Драгер»)».

Однак, в подальшому на фрагменті відеозапису «0-02-05-8ad334b35f38e601b0767775ecfa7e2f00e58402d1d17f3ccb871e7435230a28_f87ddaaffc6a213c.mp4» не зафіксовано пропозиції працівника поліцію ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоров`я. При цьому, фрагменту відеозапису на якому б було окремо зафіксовано таку пропозицію на CD-R диску (а.с.7) також не має.

В свою чергу, як вже зазначалося вище, сам зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 504542 містить зазначення лише про відмовуОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння лише поліцейським з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатору «Alcotest 6820 Драгер».

Тому суд вважає, що при оформленні матеріалів даної справи не було належним чином дотримано процедуру пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, а саме не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що під час доведення винуватості особи не має залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для її виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Виходячи з положень ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЄСПЛ у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

У зв`язку з чим тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Ураховуючи зазначене вище матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять обсягу належних, допустимих і достатніх доказів, на підставі яких суд мав би можливість дійти до неспростовного висновку про наявність в діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу пред`явленого правопорушення. У зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю внаслідок відсутності доказів (недоведеності) винуватості особи.

Таким чином, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 213, 221, 246-247, 268, 283-284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутню складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д. В. Вороненко