Житомирський апеляційний суд
Справа №283/983/22 Головуючий у 1-й інст. Саланда О. М.
Категорія ч.2 ст. 172-15 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В. розглянувши в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Астаповича Олександа Вікторовича на постанову Малинського районного суду Житомирської області від 20 червня 2022 року щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), старший лейтенант, команди взводу - старший офіцер на батареї, САДн
в с т а н о в и л а:
Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 20 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять ) гривень 00 копійок.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення за № 296/1 від 19 травня 2022 року, 19 травня 2022 року особовому складу військової частини НОМЕР_1 , в тому числі старшому лейтенанту ОСОБА_1 , зарахованому до особового складу відповідно до наказу по стройовій частині, було доведено виконання ряду обов`язків, до яких останній приступив.
Цього ж дня, близько 12 год. 00 хв., на території військової частини НОМЕР_1 , що тимчасово розташована в населеному пункті Житомирської області, стало відомо про те, що в діях старшого лейтенанта ОСОБА_1 були встановлені ознаки військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України , відповідно до вимог ст. ст. 9,11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, старший лейтенант ОСОБА_1 був зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції Українита законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу , зразково виконувати свої службові обов`язки, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.
24 лютого 2022 року весь особовий склад батальонної тактичної групи був піднятий по тривозі, особовому складу було наголошено взяти тільки основні речі та висунутись в район зосередження.
Будучи старшим на батареї лейтенант ОСОБА_2 при переміщенні підрозділу не організував зберігання та передачу речей під охорону та не склав опис речей які були залишені в казармі, чим вчинив недбале ставлення до військової служби, що призвело до втрати особистого майна військовослужбовців.
Таким чином , за вищевикладених обставин старший лейтенант ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем війської служби по контраку, займаючи посаду командира взводу- старшого офіцера на батареї самохідного артилерійського девізіону військової частини НОМЕР_1 , діючи протиправно , всупереч інтересам служби, в порушення своїх статутних обов`язків, вчинив недбале ставлення до військової служби в умовах воєнного стану, тобто адміністративне правопорушення , передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 та його захисник подали апеляційну скаргу, в якій просять поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки він пропущений з поважних причин, а саму постанову скасувати та закрити провадження.

Посилаються на те, що постанова суду є незаконною. Вказують, що в діях ОСОБА_1 відсутнє недбале ставлення до військової служби.

Крім того ОСОБА_1 стверджує, що не підписував заяви, яка міститься на а.с. 3. Підпис дуже подібний, але не його.

Також подія, яка містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-15 КУпАП, мала місце 24.02.2022. Таким чином, станом на день передачі до Малинського районного суду Житомирської області справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (10.06.2022), а тим більше станом на день розгляду справи суддею Саланда О.М. (20.06.2022) закінчились строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Також вважають, що була порушена територіальна підсудність розгляду даної справи, оскільки подія мала місце у Володимир-Волинському районі Волинської області і мала розглядатися у Володимир-Волинському міському суду Волинської області.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник Астапович О.В. не з`явилися, були належним чином повідомлені про час та місце його проведення. При цьому участь захисника була забезпечена шляхом відеоконференції, яка не відбулася по технічним причинам, і захисник в телефонному режимі повідомив про можливість розгляду апеляційної скарги без участі його та ОСОБА_1 , який повідомлений про апеляційний розгляд та підтримує апеляційну скаргу.

Дослідивши доводи апелянтів, мотиви, зазначені в апеляційній скарзі, в тому числі і щодо поновлення строку на оскарження постанови суду, а також матеріали адміністративної справи та докази, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню на підставі ст. 289 КУпАП, оскільки даних про отримання копії постанови ОСОБА_1 в строк, передбачений на її оскарження, матеріали справи не містять, а апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення, яке повинно відповідати зазначеним в КУпАП вимогам.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, суд першої інстанції зазначених вимог закону в повному обсязі не дотримався та прийшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

При цьому апеляційний суд звертає особливу увагу на те, що відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак в порушення зазначеної норми особою, яка склала протокол, не доданого жодного доказу на підтвердження обставин ймовірного адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , а саме:

-обов`язків ОСОБА_1 як старшого на батареї щодо зберігання та передачі речей особового складу під охорону 24.02.2022, а також того, що такі обов`язки було доведено до ОСОБА_1 ;

-даних про те, що ОСОБА_1 24.02.2022 року був старшим на батареї;

- доказів факту втрати майна військовослужбовців, його перелік , тощо.

Крім того з протоколу вбачається , що 19.05.2022 року ОСОБА_1 , зарахованого до особового складу військової частини відповідно до наказу по стройовій частині, було доведено виконання ряду обов`язків, до яких він приступив. При цьому у якості правопорушення ОСОБА_1 інкримінується невиконання службових обов`язків до 19.05.2022 року, а саме 24.02.2022 року. Таким чином протокол про адміністративне правопорушення містить істотні суперечності, які не було усунуто ні шляхом його дооформлення, ні при розгляді справи в суді першої інстанції.

Суд належної уваги на дані обставини не звернув, постанова не відповідає положенню ст.283 КУпАП підлягає скасуванню. При цьому сам факт наявності запису в протоколі про визнання ОСОБА_1 вини не може бути однозначною підставою констатації факту наявності в його діях складу правопорушення, відповідно до положень КУпАП та ст.62 Конституції він не повинен доводити свою невинуватість. Навпаки вина у вчиненні правопорушення повинна бути доведена органом (посадовою особою), який виявив дане правопорушення.

Крім того звертає на себе увагу також та обставина, що доказів виявлення правопорушення, вчиненого 24.02.2022 року, саме 19.05.2022 року також не надано, зазначена обставина судом не з`ясовувалася. Тому є незрозумілим, з чого виходив суд, роблячи висновки про те, що на час прийняття рішення не сплили строки накладення стягнення, передбачені ст.38 КУпАП.

Також звертає на себе увагу те, що судом безпосередньо не було встановлено фактичні обставини правопорушення, оскільки постанова має лише посилання на такі обставини зазначені в протоколі, щол також свідчить про невідповідність такого мсудового рішення положенням ст.. 289 КУпАП.

На підставі наведеного доводи апеляційної скарги є слушними, постанова суду не може залишатися в силі, підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУАП, як про це йдеться в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 285, 294 КУпАП суддя апеляційного суду,-

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 та захиснику ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Малинського районного суду Житомирської області від 20 червня 2022 року.

Апеляційну скаргу задовольнити.

Постанову Малинського районного суду Житомирської області від 20 червня 2022 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, скасувати, провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КупАП за відсутністю в його діях складу правопорушення..

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: