Житомирський апеляційний суд
Справа №292/197/22 Головуючий у 1-й інст. Лотуга В. Ф.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Зав`язун С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді Зав`язуна С.М.,

за участю: секретаря Гонгало Н.В.,

захисника Мухи М.С.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 на постанову Червоноармійського районного суду Житомирської області від 03 травня 2022 року,

ВСТАНОВИВ :

зазначеною постановою ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496 грн. 20 коп.

Згідно постанови суду, 14 квітня 2022 року о 16 год. 30 хв., по вул.Миру, 31 в с.Пулино-Гута Житомирського (Пулинського) району Житомирської області, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21074, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, нестійка хода, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Аlcotest Drager та проведення такого огляду у медичному закладі, відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, як незаконну, та прийняти нову, якою справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. При цьому, не визнає свою вину та зазначає, що алкоголю не вживав та не відмовлявся від проходження огляду у медичному закладі, проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння є незаконним. Відеозапис докладений до матеріалів справи є не відповідним вимогам Інструкції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та адвоката Мухи М.С. в підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, за положеннями ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Нормами ст.280 КУпАП визначено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП вище вказаних вимог закону не дотримався.

Обґрунтовуючи висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції в оскаржуваній постанові послався як на докази - на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №452194 від 14.04.2022 (а.с.2); рапорт інспектора СРПП СПД №1 ВП №4 ЖРУП ГУНП в Житомирській області від 15.04.2022 (а.с.4); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.6); відеозапис долученим до матеріалів справи (а.с.12)

Дослідивши наявні докази, апеляційний суд не погоджується з таким висновком, оскільки суд першої інстанції належним чином не дотримався вимог ст.ст.7, 245, 252, 280 КУпАП, внаслідок чого дійшов неправильного висновку про доведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 КУпАП.

Будучи опитаним в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 не визнав свою вину у вчиненні правопорушень, підтвердив свої показання дані в суді першої інстанції щодо подій 14 квітня 2022 року, звернувши увагу, як на порушення працівниками поліції процедури його огляду, так і на неналежність та недопустимість доказу - відеозапису. Захисник останнього - адвокат Муха М.С. підтримав позицію свого підзахисного.

Зазначені пояснення в ході апеляційної перевірки матеріалами справи не спростовано.

Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії від 14.04.2022 (а.с.2), ОСОБА_2 14 квітня 2022 року о 16 год. 30 хв., по вул.Миру, 31 в с.Пулино-Гута Житомирського (Пулинського) району Житомирської області, керував автомобілем ВАЗ 21074, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, нестійка хода, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Аlcotest Drager та проведення такого огляду у медичному закладі, відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

У відповідності до вимог ст.256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зокрема зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При цьому, обов`язковою умовою є те, що при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст.268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Разом з цим, за результатами апеляційної перевірки матеріалів справи №292/197/22, факт того, що працівниками поліції належно було роз`яснено ОСОБА_1 права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України - не підтверджено.

З урахуванням наведеного, та встановлених судом апеляційної інстанції обставин, протокол про адміністративне правопорушення серії від 14.04.2022 (а.с.2) відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, в розумінні ст.251 КУпАП, не може підтверджувати вчинення останнім правопорушень, оскільки процесуальну процедуру та факт його складення, проведено з істотними порушеннями вимог ст.255 КУпАП.

Тобто, цей протокол про адміністративне правопорушення складений працівниками поліції не може бути допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Також, з перевіреного судом апеляційної інстанції наявного в справі відеозапису, який наданий як доказ вини ОСОБА_1 , встановлено те, що цей запис фактично проведено за допомогою мобільного телефону, з нього не вбачається конкретного фіксування відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, роз`яснення йому наслідків такої відмови, так належене роз`яснення його прав, передбачених ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Відсутні на відеозаписі складання самого протоколу та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_1 . При цьому, не встановлено за допомогою якого саме технічного приладу здійснено відеозапис. Таким чином, цей відеозапис є не відповідним п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапиису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 р. №1026. Тобто, наявний в справі відеозапис (а.п.12) є недопустимим доказом та до уваги апеляційним судом також не береться.

Інших належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не встановлено.

Інші докази, покладенні судом в обґрунтування винності ОСОБА_1 , зокрема, рапорт поліцейського (а.с.4), як і акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.6), при встановленні наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, правового значення не мають.

За встановлених апеляційним судом обставин, в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Виходячи з вищезазначеного, вирішуючи справу, суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, викладені в оскарженій постанові висновки щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не ґрунтуються на належно перевірених та допустимих доказах.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Отже, сукупністю досліджених доказів в справі про адміністративне правопорушення не доведено винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом, оскаржена постанова суду першої інстанції є необґрунтованою.

Враховуючи вимоги ч.2 ст.62 Конституції України про те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, апеляційний суд вважає необхідним постанову суду скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Червоноармійського районного суду Житомирської області від 03 травня 2022 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_2 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду С.М. Зав`язун