Справа №592/912/22
Провадження №3/592/414/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м.Суми Онайко Р.А., розглянувши адміністративний матеріал у справі про порушення митних правил, направлений Сумською митницею Державної митної служби України відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. Російської Федерації, паспорт: НОМЕР_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_1

- за ст. 472 Митного кодексу України, -

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 04.12.2021 о 00:41 в зону митного контролю митного поста "Бачівськ" Сумської митниці, в напрямку виїзд з України до РФ по смузі руху «червоний коридор» заїхав рейсовий автобус марки «SETRA», реєстраційний номер НОМЕР_2 сполученням «Рені - Москва», в якому у якості пасажира слідувала гр. РФ ОСОБА_1 . Під час фактичного огляду транспортного засобу та особистих речей гр. ОСОБА_1 у багажному відділенні автобусу марки «SETRA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у сумці серед особистих речей, без ознак приховування, було виявлено книгу БИБЛИЯ или книги священного писанія ВЕТХАГО И НОВАГО ЗАВЕТА въ рускомъ переводъ съ параллельными мъестами 1910 г. издание девятое. САНКТ ПЕТЕРБУРЪ, 328 стор. відносно яких при переміщенні через митний кордон України встановлені обмеження згідно статті 197 Митного кодексу України та п. 7 додатку № 1 інструкції, затвердженої Наказом Мінкультури і мистецтв України № 258 від 22.04.2002 року. Вищевказана книга належить гр. ОСОБА_1 та переміщувалася нею особисто.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України.

24.01.2022 до суду надійшов протокол про порушення митних правил №0361/80500/21 від 04.12.2021 відносно ОСОБА_1 за ст. 472 Митного кодексу України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлена, клопотань про відкладення розгляду справи не надала.

Відповідно до ч.4 ст.526 МК України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів наданих митницею, ОСОБА_1 04.12.2021 отримала протокол про порушення митних правил, у якому крім іншого зазначено про час та місце розгляду справи, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у її відсутність (а.с.10), клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи про порушення митних правил, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ст.472 МК України.

Диспозицією ст.472 МК передбачена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Відповідно до приписів ч. 1 і 2 ст.197 МК, у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Пропуск таких товарів через митний кордон України та/або їх випуск залежно від вимог відповідного закону здійснюються органами доходів і зборів на підставі отриманих від державних органів, інших установ та організацій, уповноважених на здійснення дозвільних або контрольних функцій щодо переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, з використанням механізму «єдиного вікна» відповідних дозвільних документів та/або відомостей про включення (виключення) товару до (з) відповідного реєстру у формі електронних документів, засвідчених електронним цифровим підписом, які підтверджують дотримання встановлених обмежень щодо переміщення таких товарів через митний кордон України, якщо використання таких дозвільних документів та/або відомостей для здійснення митних формальностей передбачено законами України. У випадках, передбачених цим Кодексом, для здійснення митних формальностей можуть використовуватися паперові примірники таких документів, надані декларантом або уповноваженою ним особою.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, визначає коди товарів згідно з УКТ ЗЕД, на переміщення яких через митний кордон України у відповідному напрямку встановлено обмеження, та розміщує відповідну інформацію на своєму офіційному веб-сайті та на єдиному державному інформаційному веб-порталі «Єдине вікно для міжнародної торгівлі».

Разом з тим, відповідно до ч.6 ст.257 МК умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються КМУ, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до п.2 «Положення про митні декларації», затвердженого постановою КМУ від 21.05.2012 №450 товари декларуються шляхом подання митному органу, серед іншого, митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, а згідно п.2.8.3 Порядку заповнення митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, затвердженого наказом МФУ 28.05.2012 № 614 «Заповнення підпункту 3.3 «Товари, переміщення яких через державний кордон України обмежено (здійснюється за дозвільними документами, що видаються органами виконавчої влади) або заборонено» здійснюється шляхом проставлення позначки у відповідній рамці: «Так» - за наявності товарів переміщення, «Ні» - за їх відсутності». Тобто, товарами переміщення яких через державний кордон України обмежено є такі товари, переміщення яких через державний кордон України здійснюється за дозвільними документами, що видаються органами виконавчої влади у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.1.2 Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України, затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України від 22.04.2002 № 258, нею визначається порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства) та юридичними особами (суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності будь-якої форми власності, державними та громадськими установами, представництвами іноземних компаній, дипломатичними представництвами, міжнародними організаціями тощо).

Додаток 1 до вказаної Інструкції наводить перелік сувенірних виробів, предметів культурного і ужиткового призначення серійного і масового виробництва, на вивезення (тимчасове вивезення) яких дозвіл Державної служби контролю не потрібен.

Відповідно до п.7 вказаного додатку не потрібен дозвіл Державної служби контролю на вивезення творів друку, виданих після 1945 року, у т.ч.: окремо видані твори, зібрання творів, збірки творів різних авторів, науково-популярна література, література для дітей; періодичні, нотні, картографічні, образотворчі видання, брошури, рекламні видання; видання, що вивозяться їх авторами; довідники для вступників до вищих навчальних закладів та однотомні мовні словники; сучасні репринтні та факсимільні видання; усі видання та інформація на будь-яких носіях, що відправляються державними бібліотеками, бібліотеками наукових товариств і громадських організацій, музеями відповідно до міжнародного книгообміну та міждержавного міжбібліотечного обміну; тиражована друкована графіка (репродукції, літографії, естампи, плакати, постери, афіші, календарі, листівки, конверти і т.п.), фотоальбоми і фотопродукція сувенірного призначення і т.п.

Системний аналіз вказаного законодавства дозволяє зробити висновок, що дія Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України розповсюджується виключно на вивезення саме культурних цінностей, при цьому зазначені в додатку 1 предмети для вивезення не потребують дозволу Державної служби контролю незалежно від того чи є культурною цінністю.

Разом з тим, вказана інструкція не визначає порядку отримання дозволу Державної служби контролю для предметів, які не є культурною цінністю, тобто вона регулює порядок вивезення культурних цінностей та не стосується предметів, які не є культурними цінностями.

Як вбачається з експертного висновку про культурну цінність та матеріальну вартість предметів зазначених у справі про порушення митних правил №0361/80500/21 заведеної 04.12.2021 у відносшенні громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 надана для проведення державної експертизи культурних цінностей книга «Бибія или книги священного писанія ВЕТХАГО И НОВАГО ЗАВЕТА въ рускомъ переводъ съ параллельными мъестами.-Изд.девятое.- Санктпетербурґь: Синодальная типографія, 1910. 1546 с.», не є культурною цінністю у визначенні ЗУ «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей», дія зазначеного закону на неї не поширюється.

Таким чином, з огляду на експертний висновок зазначена книга не є товаром, переміщення якого через митний кордон України обмежено законодавством України, зокрема «Інструкцією про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», а тому під час проходження ОСОБА_1 митного контролю вони не підлягала обов`язковому декларуванню, що виключає в діях останньої склад правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

З огляду на викладене, враховуючи висновок експерта від 12.01.2022 № 01-31/12, при складанні протоколу про порушення митних правил не було конкретизовано, які саме обмеження щодо переміщення вказаної вище книги були порушені ОСОБА_2 .

Натомість службова особа, яка склала протокол про порушення митних правил, передбачених ст.472 МК України, обмежилася лише посиланням на законодавство України, не розкриваючи зміст його норм та не аналізуючи детально його положення щодо переміщення через митний кордон зазначеної в протоколі книги, яка не відносяться до культурних чи історичних цінностей та яка не потребує спеціального дозволу на її вивезення з точки зору розповсюдження на неї відповідних заборон або обмежень, що прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у рішеннях ЄСПЛ, згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Крім того, рішенням ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід, тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Зазначене також узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, що сформульована у п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Керуючись ст. 458, 467, 471, 487, 527 МК України, ст. 247, 283, 285, 287, 289 КУпАП,

постановив:

Справу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України.

Вилучену відповідно до Протоколу про порушення митних правил № 0361/80500/21 від 04.12.2021 книгу «Бибія или книги священного писанія ВЕТХАГО И НОВАГО ЗАВЕТА въ рускомъ переводъ съ параллельными мъестами.-Изд.девятое.- Санктпетербурґь: Синодальная типографія, 1910.» повернути ОСОБА_1 .

Внесені ОСОБА_1 згідно квитанції №59684071 від 04.12.2021 у сумі 200,00 грн на рахунок Сумської митниці, призначення платежу «штраф за порушення митних правил» повернути ОСОБА_1 .

Постанова суду у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р.А. Онайко