Провадження № 3/512/190/22
"14" червня 2022 р. смт. Саврань
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у задоволенні заяви про відвід

Суддя Савранського районного суду Одеської області Брюховецький О.Ю. розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді в рамках розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, які надійшла від Сектору поліцейської діяльності №2 відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській областістосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 156 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Савранського районного суду Одеської області Брюховецького О.Ю. знаходяться матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 який згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 762817 від 30.03.2022, притягається до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 156 КУпАП (Порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння), далі протокол про адміністративне правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 762817 від 30.03.2022 вбачається, що ОСОБА_1 30.03.2022 близько 11 години 30 хвилин в смт. Саврань на вулиці Центральній здійснював торгівлю електронними сигаретами без належних документів на здійснення торгівлі з рук. У ОСОБА_1 вилучені 45 електронних сигарет на загальну суму 4 860 гривень. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за яке передбачена відповідальність за частиною 3 статті 156 КУпАП.

14.06.2022 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді.

У вказаній заяві ОСОБА_1 зазначив, що суддя Брюховецький О.Ю. не може брати участь у справі та підлягає відводу з огляду на наступне.

Так, 31.05.2022 ОСОБА_1 до суду подане клопотання про ознайомлення із матеріалами справи у дистанційному режимі шляхом направлення судом фотокопій матеріалів справи на його адресу електронної пошти або у застосунок Viber за відповідним номером телефону.

Крім того, 01.06.2022 ОСОБА_1 до суду подане повторне клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. За результатами розгляду вказаного клопотання судом повідомлено ОСОБА_1 , що нормами КУпАП не передбачено порядку ознайомлення із матеріалами справи в дистанційному режимі та роз`яснено можливість відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП ознайомитись з матеріалами справи та, при необхідності, зробити відповідні фотокопії матеріалів справи за допомогою власних технічних засобів в приміщенні Савранського районного суду Одеської області особисто або через представника.

Також, ОСОБА_1 в заяві про відвід судді посилався на діючий в країні режим воєнного стану через збройну агресію російської федерації проти України, що, на його думку, створює реальну загрозу його життю та здоров`ю. Крім того, зазначив, що він перебуває за межами Одеської області в цілях особистої безпеки. Через вказані обставини, на думку ОСОБА_1 , він позбавлений об`єктивної можливості прибути в приміщення суду та ознайомитися із матеріалами справи. Отже така поведінка суду, на думку ОСОБА_1 є неприпустимою та порушує його право на захист. Вищевикладені обставини у заявника викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, що може призвести до подальшого необ`єктивного розгляду справи та ухвалення незаконного рішення.

Вирішуючи питання про відвід, суд констатує, що Кодексом України про адміністративні правопорушення взагалі не визначено обставини, які виключають участь судді в справі про адміністративне правопорушення, а також не передбачено порядок розгляду заяви про відвід/самовідвід.

Водночас, за приписами частини 1 статті 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV визначено, що суди застосовують Конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з усталеною судовою практикою Європейського суду з прав людини норми КУпАП носять карний кримінально-правовий характер, а справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальними, тому адміністративні правопорушення підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (рішення у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, п.п. 21-22).

Крім того, у своєму рішенні "Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії" від 23 жовтня 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення "кримінального обвинувачення". Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським судом з прав людини кримінально-правовою санкцією, оскільки "право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності" (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Маліге проти Франції" від 23 вересня 1998 року).

Відтак, враховуючи вимоги статті 129 Конституції України, частини 1 статті 6, частини 1 статті 7, статті 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а також з метою додержання принципу законності, вважаю за необхідне при вирішенні даної заяви про відвід застосувати за аналогією загальні положення найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права та керуватися положеннями Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Вивчивши доводи заяви про відвід, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Виходячи з положень частин першої та другої статті 80 КПК України, з підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

За приписами частин третьої та четвертої статті 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відповідно до частини 5 статті 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Стаття 75 КПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді та вказує, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 76 цього Кодексу.

За пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, визнається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді під час розгляду справи.

У пунктах 49, 50, 52, 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (заява № 33942/02) від 09 листопада 2006 року зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Аналогічна правова позиція викладена у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Агрокомплекс проти України" (заява № 23465/03) від 06 жовтня 2011 року, п.п. 126, 127; "Газета «Україна Центр» проти України" (заява № 16695/04) від 15 липня 2010 року, п.п. 28-32; "Олександр Волков проти України" (заява № 21722/11) від 09 січня 2013 року, п.п. 104-107; «Бочан проти України»(заява № 7577/02) від 03 травня 2007 року, п. 66.

Аналізуючи викладені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що доведення факту наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, шляхом подання суду відповідних належних та допустимих доказів, є обов`язком учасника провадження, яким заявлено відвід, у даному випадку заявнику ОСОБА_1 .

Суд переконаний, що у цій справі недостатньо ознак для того, щоб вирішити, що суддя Савранського районного суду Одеської області Брюховецький О.Ю. проявляв особисту упередженість.

Крім того, з причин, викладених нижче, вважаю, що у цій справі також відсутня небезсторонність суду за об`єктивним критерієм.

Так, перевіривши наведені заявником підстави для відводу, суд констатує, що в своїй заяві ОСОБА_1 фактично не погоджується із прийнятими процесуальними рішеннями судді щодо відмови в ознайомленні з матеріалами справи в дистанційному режимі, оскільки такий порядок ознайомлення із матеріалами справи не передбачений нормами КУпАП, що не є підставою для відводу судді та не може оціночно визначатись стороною як сумніви у його об`єктивності, неупередженості та незаінтересованості при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року N 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому, суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це, навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому, коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Також, суд зауважує, що свої заперечення та зауваження ОСОБА_1 має змогу викласти в апеляційній скарзі на відповідне процесуальне рішення або судове рішення за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення в цілому.

Суд не вбачає жодної обставини, яка давала б підстави для сумніву в об`єктивності, неупередженості та незаінтересованості судді при розгляді даного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Інших обставин, які б слугували підставою для відводу судді, заявником не зазначено.

Як слідує з матеріалів справи, у справі про адміністративне правопорушення, що перебуває у провадженні судді Брюховецького О.Ю. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 156 КУпАП, яка надійшла до суду 21.04.2022 та в якій ряд судових засідань було відкладено через клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи та про ознайомлення з матеріалами справи в дистанційному режимі, строки притягнення особи до адміністративної відповідальності спливають 29.06.2022, а тому з урахуванням відсутності передбачених статтею 75 КПК України підстав для відводу судді, терміновості розгляду справи з метою забезпечення досягнення завдань передбачених статтею 1 КУпАП, суд не вважає за можливе задоволення зави про відвід.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2 КУпАП, статтями 75-76, 80-81 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Савранського районного суду Одеської області Брюховецького О.Ю. в рамках розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 156 КУпАП відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Ю. Брюховецький