Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/821/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року смт. Народичі

Суддя Народицького районного суду Житомирської області Діброва О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 Коростенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

21 жовтня 2021 року поліцейським з РПП СПД №1 відділу поліції №1 Коростенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області сержантом поліції Мельниченком Валерієм Валерійовичем було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення про те, що останній 21 жовтня 2021 року в 00 год 32 хв по вулиці Овруцькій в с.Латаші Коростенського району Житомирської області, керував автомобілем ВАЗ 2103, в стані алкогольного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав у повному обсязі, однак, просив суд врахувати, що в той момент він діяв в стані крайньої необхідності, оскільки у зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення час він після вживаних напередодні алкогольних напоїв вимушений був завезти доньку ОСОБА_2 до лікаря, так як виникла загроза її життю.

Досліджуючи доведеність провини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного у протоколі адміністративного правопорушення, суддя зважає на таке.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до вимог частини 2 статті 7 та статті 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження наданих пояснень ОСОБА_1 надав суду виписку №2599 Овруцької міської лікарні, епікриз від 01 лютого 2022 року та довідки Овруцької амбулаторії загальної практики-сімейної медицини №1, з яких вбачається, що ОСОБА_2 з 25 червня 2021 року по 27 червня 2021 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в Овруцькій міській лікарні Овруцької міської ради, а 21 жовтня 2021 року й 25 січня 2022 року зверталась до лікаря за медичною допомогою із діагнозом гіпертермічний синдром.

Відповідно до статті 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

При цьому, статтею 18 КУпАП визначено, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

В постанові Верховний Суду від 21 серпня 2019 у справі №215/5304/16-а вказано, що притягнення особи до адміністративної відповідальності здійснюється за умови повного з`ясування усіх обставин вчинення нею адміністративного правопорушення та виявлення причин, що спричинили його вчинення. Для притягнення особи до адміністративної відповідальності недостатньо лише встановлення факту вчинення нею порушення, оскільки застосування передбачених нормами КУпАП заходів впливу, можливе лише за умови відсутності обставин, визначених статтями 17, 247 КУпАП та у разі, якщо вина особи повністю доведена належними та допустимими доказами.

Суд касаційної інстанції зауважив, що з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та визначення ступеню вини, прийняттю рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, передує своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування усіх обставин. Вирішуючи такі спори, суд має виходити з обставин, встановлених суб`єктом владних повноважень при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, характеру виявленого проступку та мотивів, за яких його вчинено.

Крім того, в своїй постанові від 21 грудня 2018 року №686/5225/17 Верховний Суд зауважив, що у разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Верховний Суд роз`яснив, що стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує». Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Відповідно до частини 1 статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Приймаючи до уваги, що небезпека за викладених обставин не могла бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам, суд дійшов переконання, що ОСОБА_1 у відповідності до статті 17 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до пункту 4 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

На підставі викладеного, суддя приходить до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 17, 18, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити у зв`язку з вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Народицький районний суд Житомирської області особою, щодо якої її винесено, її законним представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Олександр ДІБРОВА