КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 372/2379/21

Апеляційне провадження № 33/824/256/2022

24 січня 2022 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Махлай Л.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою через захисника Ступака Артура Юрійовича, на постанову Обухівського районного суду Київської області від 08 жовтня 2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

постановою Обухівського районного суду Київської області від 08.10.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено штраф у сумі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454 грн.

Постановою суду встановлено, що 22.06.2021 о 14 год. 20 хв. у м. Українка, площа Шевченка, 1, ОСОБА_1 керував автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер ALCOTEST 6820» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тим самим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 через захисника подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення міститься інформація яка суперечить матеріалам справи, а саме протокол складено про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, проте до протоколу додано акт медичного огляду, в якому у графі «висновок та діагноз за результатами огляду» вказано «підозра на стан сп`яніння», що підтверджує, що ОСОБА_1 пройдено такий огляд. Крім того, в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу для проходження огляду та відсутній акт відсторонення від керування транспортним засобом. Протокол оформлено з порушенням вимог закону, оскільки у ньому наявні виправлення, внесені після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано ОСОБА_1 . Крім того, посилаючись на п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» зазначає, що з нього неправомірно стягнуто судовий збір.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисник Ступак А.Ю. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дані правопорушення, прийняте по справі рішення.

Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до виписаних у ст. 254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Апеляційним судом у даній справі не встановлено порушень вимог ст. 254, 255, 256 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що вказані доводив апеляційній сказіє неспроможними, оскільки сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 179249 від 22.06.2021, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , завірені їх особистими підписами, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився, актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.06.2021 з посиланням на ознаки алкогольного сп`яніння, що були виявлені у останнього, а саме: змазана мова, артикуляція порушена, стан збуджений поведінка неадекватна та агресивна, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, з якого вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився та відеозаписом.

Вказаним відеозаписом зафіксовано, що на неодноразові пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу Драгер ОСОБА_1 відмовився.

З відеозапису вбачається, що працівниками поліції, роз`яснено ОСОБА_1 причину зупинки транспортного засобу, а саме повідомлення до поліції про те, що за кермом транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_1 перебуває водій з явними ознаками алкогольного сп`яніння, роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, повідомлено про накладення на нього штрафу за керування транспортним засобом за відсутності посвідчення водія та реєстраційних документів на автомобіль.

ОСОБА_1 зазначив, що посвідчення водія та документи на автомобіль забув у м. Хмельницьку, сам він є підполковником поліції, та не відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Проте, при прибутті до закладу охорони здоров`я поведінка ОСОБА_1 стала агресивною, він почав висловлюватися нецензурною лайкою в бік працівників поліції, на прохання працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, вказав, що він не перебуває у стані сп`яніння та що він не повинен це доводити, а обов`язок довести це лежить на працівниках поліції. Зазначив, що працівник поліції «ніхто», щоб пропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння та інші образливі висловлювання щодо працівника поліції. Працівники медичного закладу зробили зауваження ОСОБА_1 , щоб він припинив нецензурну лайку. Разом з тим, ні на пропозицію працівника поліції, ні на пропозицію працівника медичного закладу ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння не пройшов, незважаючи на те, що весь час повторював, що від проходження такого огляду не відмовляється.

Відтак складання акта, у якому вказано «підозра на алкогольне сп`яніння» не є доказом проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку. Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, дані до акта внесені лише на підставі зовнішнього огляду ОСОБА_1 та його поведінки.

Долучений відеозапис дозволяє встановити психологічне відношення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та особливості його процесуальної поведінки під час спілкування із працівниками поліції, а також у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Оформлення адміністративного правопорушення проведено відповідно до вимог вищезазначеної норми.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і не містить недоліків, які свідчать про істотне порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився отримати копію протоколу, підписати протокол, надати письмові пояснення, відтак посилання в апеляційній скразі на те, що виправлення до протоколу внесені після підпису особи, стосовно якої він складений не можна визнати обґрунтованим.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським Ковницьким В.В., із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що право відмовитись давати свідчення щодо себе, закріплене ст. 63 Конституції України, є важливою гарантією захисту від незаконного тиску на особу з метою змусити її своїми показаннями створити підставу для притягнення її до відповідальності. Дотримання права не свідчити проти себе є складовою реалізації права особи на справедливий і публічний розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Проте заборона притягнення до відповідальності особи на підставі її відмови давати пояснення не свідчить про неможливість використання у доказуванні факту мовчання особи в ситуаціях, які чітко вимагають необхідність надання таких пояснень.

Зокрема, відповідно до практики розгляду справ Європейським судом з прав людини право на мовчання та право не давати свідчення проти себе не є абсолютними правами «не можна сказати, що рішення обвинуваченого мовчати впродовж усього кримінального провадження обов`язково не повинно мати наслідків, коли суд, що розглядає справу, намагатиметься оцінити докази проти нього. Питання, чи порушують статтю 6 негативні висновки, зроблені з мовчання обвинуваченого, має вирішуватися у світлі всіх обставин справи»

Право особи не давати пояснення не повинно перешкоджати «тому, щоб мовчання обвинуваченого в ситуаціях, які чітко вимагають його пояснення, бралося до уваги при оцінюванні переконливості доказів наведених обвинуваченням (справа «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства»):

Апеляційний суд вважає, що гарантії щодо реалізації права не свідчити проти себе не позбавляють суд можливості враховувати відмову особи, яка обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення від дачі показань, за умови доведеності його вини поза розумним сумнівом на підставі сукупності доказів, досліджених судом.

Апеляційний суд вважає, що ситуація, відповідно до якої було складено протокол про адміністративне правопорушення, вимагала від особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, надати детальні пояснення, щодо обставин, які призвели до таких наслідків.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів по справі повністю спростовує доводи апеляційної скарги та доводить вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння, а тому суд правильно визначив, що не виконання такого обов`язку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху України.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно фотокопії довідки Міністерства охорони здоров`я України серії 12 ААБ № 455711, яка долучена до апеляційної скарги ОСОБА_1 з 01.08.2021 встановлена друга група інвалідності. Дата видачі довідки 22.09.2021. Зазначена довідка не була надана ОСОБА_1 до суду першої інстанції. Крім того, правопорушення вчинене 22.06.2021, тобто до встановлення інвалідності.

Відтак доводи апеляційної скарги про те, що судом неправильно вирішено питання про стягнення судового збору безпідставні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргуОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Обухівського районного суду Київської області від 08 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Д. Махлай