справа № 208/310/22
№ провадження 3/208/733/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 лютого 2022 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Ізотов В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.123 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 018255, 25.12.2021 року, о 16 години 21 хвилин, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Мазда д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул.М.Грушевського в м.Кам`янське проїхав на залізничному переїзді при увімкненому заборонному (червоному) сигналі світлофора, чим порушив п. 20.5В ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.123 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав суду письмові пояснення, в яких вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнав та пояснив суду, що правил дорожнього руху не порушував, оскільки коли проїжджав переїзд, шлагбаум був піднятий та заборонний сигнал світлофора вже не було ввімкнено.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вивчивши письмові пояснення особи, яка притягається до відповідальності, суд приходить до наступного.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серія ОБ № 018255, 25.12.2021 року, суд вважає що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, оскільки пояснення останнього не спростовані, тому що жодного доказу окрім протоколу про адміністративне правопорушення на підтвердження винуватості ОСОБА_1 Камянським РУП ГУ НП в Дніпропетровській області, суду не надано. Свідки, які могли б підтвердити факт скоєння правопорушення, відсутні.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, ст. 123, ст. 283, ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 247 Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя Ізотов В.М.