Провадження № 3/742/50/22
Єдиний унікальний № 742/4867/21
Постанова
04 лютого 2022 року м. Прилуки
Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Коваленко А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , раніше протягом року притягувався до адміністративної відповідальності,
за ч.3 ст.130 КУпАП, -
За що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст.130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце слухання справи належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», яким наголошено, що сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності була присутня під час складення адміністративного протоколу, в якому зазначено, що розгляд справи відбудеться в Прилуцькому міськрайонному суді, а отже була обізнана про місце розгляду справи, але не вжила жодних заходів щодо з`ясування обставин щодо стану розгляду справи.
Судом, на вказане в протоколі місце проживання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності направлялися судові повістки на 28.12.2021, 17.01.2022, 04.02.2022, та на сайті Судова влада України розміщено оголошення про виклик до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області на 09 год. 00 хв. 04 лютого 2022 року.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступних висновків.
Згідно з вимог ст.130 ч.1 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог ст.130 ч.2 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст.130 ч.3 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до ст.ст.245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.
При розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На підставі цих вимог закону, а також ст.ст.251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази вини особи, притягнутої до адміністративної відповідальності та дати їм належну оцінку в їх сукупності.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення додані наступні докази :
додаток до протоколу серія ААБ №260083 - відеозапис з бодікамери відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.130 КУпАП(а.с.3)
в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 надав письмові пояснення, що він пив пиво і керував транспортним засобом та погоджується, що скоїв адміністративне правопорушення(а.с.2).
Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступних висновків.
Оцінюючи докази у справі, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, що в своїй сукупності дають можливість зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.
Згідно зі ст.33 КУпАП стягнення за адмінправопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до ст.ст.34,35 КУпАП, судом обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не виявлено.
Постановою Пленуму Верховного Суду України N 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", визначено, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.
Пунктом 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14, оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, за яке встановлена відповідальність ч.3 ст.130 КУпАП. Не можна накладати це стягнення на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.
Відповідно до ст.41 Конституції України, право приватної власності є непорушним.
Як вбачається з матеріалів справи у ОСОБА_1 посвідчення водія відсутнє, т.з.ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с.2).
З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, з огляду на те, що транспортний засіб яким керував ОСОБА_1 належить іншій особі, суд вважає за можливе призначити йому стягнення у межах санкції ч.3 ст.130 КУпАП, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Згідно зі ст.40-1 КУпАП, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.
Відповідно до ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особами, стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на дату ухвалення постанови складає 496 грн. 20 коп.
На підставі вищевикладеного, ЗУ «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 33,34,35, 40-1, ч.3 ст.130,221,283,308 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В :
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір (0,2 відсотки розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2022 р.), що складає 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. на користь держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.
У разі несплати штрафу понад 15 днів постанова підлягає примусовому виконанню.
В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу визначеного відповідною статтею КУпАП та зазначеного в постанові про стягнення штрафу.
На постанову суду протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд з дня винесення постанови.
Суддя Анатолій КОВАЛЕНКО