Номер провадження: 33/813/568/22
Головуючий у першій інстанції Старіков О. О.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дришлюка А.І.

при секретарі судового засідання Гасанова Л.Я.к.,

розглянувши апеляційну скаргу представника Державної митної служби України Одеська митниця Євдокимова Дмитра Анатолійовича на постанову Малиновського районного суду м. Одеса від 17 лютого 2022 року по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбачене ст. 471 МК України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Малиновського районного суду м. Одеса від 17 лютого 2022 року провадження по справі відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 471 МК України вирішено закрити на підставі ст. 247 ч. 1 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу правопорушення. Вилучені, згідно протоколу № 3233/50000/21 від 15 вересня 2021 року вирішено повернути ОСОБА_1 (а.с. 58-59).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, представник Державної митної служби України Одеська митниця Євдокимов Дмитро Анатолійович звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив суд оскаржувану постанову скасувати та винести нову, якою громадянина Канади ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 471 МК України та накласти відповідне адміністративне стягнення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що вважає оскаржувану постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки зазначену постанову винесено всупереч ст. 245 КУпАП. Апелянт стверджує, що після проведення ретельного митного огляду багажу громадянина Канади ОСОБА_1 при підрахунку було виявлено, що загальна вартість товарів перевищує еквівалент 1000 Євро та кількість переміщуваних парфумів перевищує встановлену для особистого користування, та відповідно на підставі зазначеного ОСОБА_1 підлягає притягненню до відповідальністю за вчинення правопорушення передбаченого ст. 471 МК України, однак судом першої інстанції не взято до уваги зазначений факт (а.с. 61-63).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25 квітня 2022 року було поновлено строк апеляційного оскарження, відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 31 травня 2022 року (а.с. 69-70).

31 травня 2022 року на адресу суду надійшло клопотання адвоката Воронюк Максима Олександровича в інтересах ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи з метою надання часу на ознайомлення із матеріалами справи, у зв`язку із чим судове засідання було перенесено на 14 червня 2022 року (а.с. 71-72, 73-76).

13 червня 2022 року надійшли заперечення від адвоката Воронюка Максима Олександровича в інтересах ОСОБА_1 , в яких зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, оскільки не наведено в чому саме полягає незаконність рішення суду першої інстанції, та лише відтворює зміст протоколу про порушення митних правил. Окрім того, стверджує, що жодних доказів, котрі підтверджують обставини викладені в протоколі та які підтверджують передумови для проведення перевірки та прийняття рішення щодо наявності складу правопорушення матеріали справи не містять (а.с. 79-83).

В судовому засіданні адвокат Воронюк Максим Олександрович в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу просив відхилити, постанову залишити без змін. Апелянт в судове засідання не з`явився, про дату та час повідомлявся належним чином, клопотань щодо перенесення та/або розгляду за його відсутності на адресу суду не надходило.

Відповідно до ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно законодавства України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

В силу ст. 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що з наявних матеріалів справи не можливо визначити вартість товарів, країну придбання, належність товарів, вилучених за протоколом митних правил № 3233/50000/21, тому не можливо встановити порушення ст. 374 та 471 МК України, та відповідно наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

З матеріалів справ вбачається, що 14 вересня 2021 року близько 21 год. 10 хв. в оглядовому залі «Приліт» Міжнародного аеропорту «Одеса» в зоні діяльності митного поста Одеської митниці проходив митний контроль громадянин Канади ОСОБА_1 , котрий прибув до України літаком авіакомпанії «Turkish Airlines», рейс № ТК467, сполученням «Стамбул-Одеса». Формою проходження митного контролю громадянин ОСОБА_1 обрав проходження через зону (коридор) спрощеного митного контролю («зелений коридор»), та під час проходження зони митного контролю повідомив посадовій особі митниці щодо наявності у нього валютних готівкових коштів у розмірі 5000,0 дол. США та переміщує в багажі особисті речі.

Однак під час проведення митного огляду багажу працівниками митниці було зроблено висновок, що загальна вартість товарів перевищує еквівалент 1000,0 євро та кількість переміщуваних парфумів перевищує встановлено для особистого користування. В результаті, складено протокол про порушення митних правил № 3233/50000/21 відносно громадянина Канади ОСОБА_1 , кваліфікуючи його дії за ст. 471 МК України. Одяг, взуття, сумки та парфуми всього у кількості 62 найменувань було вилучено на підставі ст. 511 МК України.

За положеннями ст. 471 МК України відповідальність настає у випадку порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

В матеріалах справи про порушення митного контролю наявні також пояснення безпосередньо ОСОБА_1 , згідно яких в процесі огляду особистих речей та виникнення у працівників митниці підозри і сумнівів щодо вартості та стану наявних в багажі речей, останні повідомили про необхідність проведення експертизи задля встановлення відповідної вартості, на яку особа, відносно якої в подальшому було складено протокол про порушення митних правил, надала згоду.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що встановлення вартості речей було проведення безпосередньо працівником митної служби, котрим складено протокол, та без додання належних доказів вартості вилученого майна. Фактично, будь-яких інших належних доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення матеріали справи не містять, протокол по порушення митних правил, в свою чергу, не може бути єдиним доказом наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 471 МК України.

Згідно ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Докази по справі мають бути належними та допустимими. Належний доказ - це доказ, зміст якого відтворює фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані - це дані, які маючи зв`язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів. Допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також, коли законодавець допускає його використання.

Тобто, враховуючи вищенаведене, судом першої інстанції правильно було встановлено відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження наявності в діях особи складу правопорушення передбаченого ст. 471 МК України, оскільки без проведення належної оцінки речей у встановленому законом порядку, котрі перевозились в багажі ОСОБА_1 , не можливо встановити їх вартість та як результат порушення норм вищевказаної статті МК України .

Разом з тим, апелянтом в свою чергу, будь-яких істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки судді Малиновського районного суду м. Одеса не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в сукупності, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних по суті висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для закриття провадження, апеляційний суд приходить до висновку щодо відхилення апеляційної скарги та залишення оскаржуваної постанови без змін.

На підставі викладеного та керуючись 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Державної митної служби України Одеська митниця Євдокимова Дмитра Анатолійовича відхилити.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеса від 17 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк