Провадження № 3/522/596/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Полку управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Так, 19.09.2021 року о 22 год. 56 хв. в м. Одеса, по вул. Сегедська, 2/2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «MITSUBISHI PAJERO SPORT», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «ALСOTEST - 0461» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився на нагрудний бодікамеру № 001388, № 1418, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Орган, який склав протокол, зазначену подію кваліфікував як порушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судові засідання призначені на 05.11.2021 року, 21.12.2021 року та 22.02.2022 року ОСОБА_1 з`явився разом зі своїм захисником адвокатом Далбуз М.Г., свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав. Пояснив, що протокол стосовно нього був складений безпідставно та незаконно з огляду на таке. 19.09.2021 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «MITSUBISHI PAJERO SPORT». Співробітники поліції їхали за ним, коли він зупинився останні увімкнули проблисковий сигнал. При цьому не пояснили причину зупинки. На прохання ОСОБА_1 пояснити, що стало причиною його зупинки, працівники поліції повідомили, що до них надійшла інформація про керування транспортним засобом марки «MITSUBISHI PAJERO SPORT» водієм у стані алкогольного сп`яніння. В подальшому працівники поліції запропонували пройти ОСОБА_1 огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння, від проходження якого останній не відмовлявся, а лише повідомив, що пройде його за наявності на те законних підстав.

Просив закрити справу стосовно нього, у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Далбуз М.Г., подав клопотання про закриття провадження стосовно свого підзахисного, яке він в попередньому судовому засіданні просив задовольнити та закрити вказану справу, у зв`язку із відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що ОСОБА_1 не зупиняли працівники поліції, причину зупинки пояснити не змогли. В подальшому ОСОБА_1 не роз`ясняли його права, згідно ст. 268 КУпАП, не залучили адвоката на його вимогу, ОСОБА_1 не був проінформований про порядок застосування спеціального технічного засобу.

В наступні судову засіданні призначені на 24.03.2022 року, 21.04.2022 року, 24.05.2022 року, 16.06.2022 року ОСОБА_1 та його захисник не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, шляхом направлення смс-повідомлення. При цьому лише 16.06.2022 року на електронну адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що забороняється рух ділянкою автомобільної дороги Одеса-Рені в районі Паланки осіб-громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, однак про неможливість прибуття до суду зазначено не було.

В подальшому захисник особи переїхав до іншої місцевості, в зв`язку з чим ОСОБА_1 просив неодноразово відкладати судові засідання. При цьому, в особи було достатньо часу підшукати адвоката для захисту його інтересів в суді чи звернутися до центру безоплатної вторинної правової допомоги для призначення захисника.

З вказаного слідує, що ОСОБА_1 достовірно було відомо про наявність у провадженні Приморського районного суду м. Одеси справи стосовно нього про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 015288 від 20.09.2021 року зазначена адреса проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 . Жодних доказів про зміну місця проживання ОСОБА_1 матеріали справи не містять та від останнього до суду не надходило. При цьому, від ОСОБА_1 не надходило заяв про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, з урахуванням введення в Україні воєнного стану.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, знав, що справа стосовно нього розглядається в Приморському районному суді м. Одеси, не з`явився, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_1 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді та спроба уникнути відповідальності у випадку визнання його винуватим. Більш того, така поведінка особи розцінюється судом як зловживання своїми процесуальними правами.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Більш того, в умовах воєнного стану, з огляду на неприпустимість зупинення роботи судів та здійснення правосуддя та на розумність строків розгляду справ, суд не має чекати, що особа, щодо якої розглядається справа, виявить бажання з`явитись до суду за умови не повідомлення суду поважної причин своєї неявки.

Слід зазначити, що сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, утриматися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби законодавства для прискорення процедури слухання.

З огляду на зазначене, з метою забезпечення розумних строків розгляду справи, приймаючи до уваги забезпечення судом можливості особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, а також те, що в попередніх судових засіданнях були дослідженні матеріали справи в присутності ОСОБА_1 , а нез`явлення в судове засідання учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про відкладення розгляду справи, справу розглянути за відсутності останнього, за наявними матеріалами справи.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника, надані в попередніх судових засіданнях, оглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Норма ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього Руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння також передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Повноваження працівників поліції щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння регламентовано ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція), а також іншими спеціальними нормативно-правовими актами.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 015288 від 20.09.2021 року, дослідив матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 саме у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується відеозаписами на DVD-R дисках, на яких зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження на місці зупинки та в медичному закладі на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 015288 від 20.09.2021 року, встановлено, що 19.09.2021 року о 22 год. 56 хв. в м. Одеса, по вул. Сегедська, 2/2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «MITSUBISHI PAJERO SPORT», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «ALСOTEST - 0461» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився на нагрудний бодікамеру № 001388, № 1418, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Судом були переглянуті відеозаписи на DVD-R дисках з місця події з нагрудних камер працівників поліції, які долучені до матеріалів справи, з яких вбачається, що працівниками поліції при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 дотримано вимог чинного законодавства щодо порядку проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння та зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З викладеного вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, порушуючи вимоги п. 2.5 ПДР України, який передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.

Разом з тим, версія сторони захисту свого підтвердження під час судового розгляду не знайшла. Натомість матеріали справи містять достатні докази для визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та суд розцінює її як спробу уникнути відповідальності, оскільки ОСОБА_1 вказує на порушення працівниками поліції порядку освідування на стан сп`яніння, при цьому дії останніх він не оскаржував.

Таким чином, з викладеного випливає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП, передбачає покарання у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з протоколу у ОСОБА_1 не вилучалось посвідчення водія (ч. 1 ст. 126 КУпАП, ЕАО 4793901), однак особу встановлено з ІПНП "Армор" та наявність у нього водійського посвідчення НОМЕР_2 від 05.09.2017 року, що вказує на те, що він має права керувати транспортними засобами.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення ним нових правопорушень, буде достатнім та необхідним застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Докази про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору в матеріалах справи відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 7, 9, 24, 33, 34, 130, 221, 280, 283, 284, 285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в апеляційному порядку.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси І.В. Циб