Номер провадження: 33/813/525/22
Номер справи місцевого суду: 495/287/22
Головуючий у першій інстанції Савицький С. І.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря - Дубрянської Н.О., ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 лютого 2022 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, -

встановив:

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 лютого 2022 року справи про адміністративні правопорушення №495/287/22, №495/293/22 у відношенні ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП об`єднані в одне провадження та присвоєно справі № 495/287/22. Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП. Притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

З вказаної постанови вбачається, що 08.01.2022 року, о 17.00 годині по вул. Приморська в м. Білгород-Дністровський, Одеська область, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки ЗАЗ, д/н НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не надав перевагу у русі пішоходу ОСОБА_2 в результаті чого скоїв наїзд на останнього. В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження та пішохід отримав тілесні ушкодження, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП України.

Крім того, 08.01.2022 року, о 17.00 годині після скоєння ДТП по вул. Приморська в м. м. Білгород-Дністровський, Одеська область, ОСОБА_1 на своєму автомобілі марки ЗАЗ, д/н НОМЕР_1 з місця пригоди зник у не відомому напрямку, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП України.

Не погоджуючись з постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 лютого 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1.В тексті постанови суд першої інстанції формально виклав висновки, які переписані з складених на ОСОБА_1 поліцією протоколів про адміністративне правопорушення.

2.Судом першої інстанції не був досліджений та не був оцінений протокол про адміністративне правопорушення, який був складений з чисельними порушеннями, без додержання вимог ст. 256 КУпАП, заочно.

3.Судом першої інстанції не було розглянуто подане ОСОБА_1 клопотання про повернення адміністративних протоколів для належного оформлення.

4.Судом першої інстанції справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , що вказує на допущення порушення норм процесуального права.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції провадження у справі закрити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

На думку апеляційного суду, вирішуючи справу, суд першої інстанції, всупереч ст. 251, 252 КУпАП з достатньою повнотою не дослідив та не перевірив докази у справі, що призвело до помилкових висновків в їх оцінці на предмет допустимості та достовірності, як доказів у справі та необґрунтованого притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Приймаючи судове рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що у діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, що підтверджується матеріалами адміністративної справи.

Однак апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, та з тим, що вищезазначені докази доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, виходячи з такого.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. ст.122-4, 124 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №172468 від 08.01.2022 року, з якого вбачається, що 08.01.2022 року о 17:00 год., в Одеській області в м. Білгород-Дністровський, водій ОСОБА_1 наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не надав перевагу у русі пішоходу ОСОБА_2 , внаслідок чого скоїв наїзд на нього від чого він отримав тілесні ушкодження, чим порушив вимоги п.п. 18.1 Правил дорожнього руху, передбачені ст. 124 КУпАП;

-протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №172435 від 08.11.2021 року з якого вбачається, що 08.01.2022 року о 17:00 год. в Одеській області, м. Білгород-Дністровський по вул. Приморська ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 , скоїв ДТП, а саме: наїзд на пішохода ОСОБА_2 та залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність передбачена ст. 122-у4 КУпАП;

-письмові пояснення ОСОБА_2 з яких вбачається, що 08.12.2022 року приблизно о 17:00 год., в м. Білгород-Дністровський по вул. Приморська напроти магазину «Приморський» ОСОБА_2 переходила дорогу, на пішохідній дорозі її збив автомобіль ЗАЗ 2109 білого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , водій ОСОБА_3 повіз її додому. Із дому ОСОБА_2 поїхала до лікарні;

-Довідка № 23 з якої вбачається, що вона видана ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у тому, що вона звернулася самостійно до КНП БДМБЛ із Д/з: ЗЧМТ, СТМ, травма спини;

-Схема місця ДТП від 08.01.2022 року на якій позначено місце скоєного ДТП.

Інших доказів матеріали справи не містять.

Приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, суд першої інстанції послався як на докази: на протоколи про адміністративне правопорушення , схемою місця ДТП та іншими матеріалами справи.

Разом з цим, апеляційним судом встановлені обставини, які беззаперечно вказують на необґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Вина є одним із елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

За приписами ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Статтею 122-4 КУпАП встановлено: залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Пунктом 2.10.а) Правил дорожнього руху передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до п.15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Відповідно до положень п. 1.3, п. 3.3 розділу ІІІ «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 №100, необхідність відеофіксації: «використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції». Випадки застосування такого превентивного заходу: «нагрудна відеокамера (відео реєстратор) повинна активуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відео-зйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому обшуку; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відео-фіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації. Відповідно до п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції, «після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно».

Матеріали справи не містять пояснень свідків події, яка сталася 08.01.2022 року, крім того відсутня заява потерпілої до поліції про те, що на неї було скоєно наїзд транспортним засобом, не встановлено яким транспортним засобом керував ОСОБА_1 , відсутні відеозаписи, або фотофіксація місця ДТП, фото або відеофіксація ушкоджень, які отримав транспортний засіб у результаті ДТП. В матеріалах справи міститься Довідка, яка видана КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_2 , однак в даній довідці не зазначено, коли саме ОСОБА_2 зверталася до лікарні, за яких обставин отримала травму, відсутня дата її складання.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 18.01.2022 року приблизно о 17:00 год, він керував в транспортним засобом ЗАЗ 110206 державний номерний знак НОМЕР_2 1994 року випуску, а не транспортним засобом ЗАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення. Керував своїм транспортним засобом по вул. Одеська, а не по вул. Приморська, як вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, в м. Білгород-Дністровський в Одеській області, побачивши, що попереду по пішохідному переходу йде людина, він різко загальмував. Від того що він різко загальмував, щоб пропустити пішохода, пішохід злякався та впав. Оскільки пішохід був літньою людиною, та оскільки йому стало шкода пішохода, ОСОБА_1 вийшов із автомобіля та вирішив допомогти ОСОБА_2 піднятися, потім підвіз її додому.

Отже, не було доведено вини ОСОБА_1 , а показання, які містяться в матеріалах справи суперечать один одному, інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 не надано, усунути ці розбіжності в суді апеляційної інстанції не уявляється можливим.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Також, в справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Згідно із положеннями ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 лютого 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 122-4, 124 КУпАП - скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, закрити з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова