Справа №578/1403/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Басова В. І.
Номер провадження 33/816/100/22 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 204-1 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 червня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., з участю секретаря судового засідання Баришевої А. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 578/1403/21 за апеляційною скаргою захисника ХУРСЕНКА С. О. на постанову судді Краснопільського районного суду Сумської області від 21.12.2021, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

захисника адвоката Хурсенка С. О.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокат ХУРСЕНКО С. О. просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, оскільки зміст протоколу не відповідає вимогам закону, не розкрита суть правопорушення, не зазначена кваліфікуюча ознака за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, невірно вказаний час та місце вчинення правопорушення. У справі відсутні докази, які б підтверджували спроби його підзахисного перетнути державний кордон, при його затриманні та складанні протоколу було порушено право на захист.

Постановою судді Краснопільського районного суду Сумської області від 21.12.2021 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. Стягнуто на користь держави 454 грн судового збору.

Згідно постанови судді, 18.12.2021 близько 00:10 прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку Дронівка (рф) Славгород (Україна) в районі інформаційно-попереджувальної таблички № 225 на відстані 1500 м від державного кордону в межах установленої прикордонної смуги Сумського контрольованого прикордонного району було виявлено та затримано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 під час спроби незаконного перетину державного кордону з території України на територію рф поза встановленим пунктом пропуску через державний кордон України в пішому порядку, чим порушив ст. 3 ЗУ «Про державний кордон України».

Вислухавши доводи ОСОБА_2 та його захисника Хурсенка С. О., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 7, 8 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника Хурсенка С. О., суд апеляційної інстанції керується положеннями ч. 1 ст. 7 КУпАП, відповідно до яких ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а також положеннями ст. 9 КУпАП, згідно яких адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а згідно ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався з огляду на таке.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 118644 від 18.12.2021, прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку Дронівка (рф) Славгород (Україна) в районі інформаційно-попереджувальної таблички № 225 на відстані 1500 метрів від державного кордону в межах установленої прикордонної смуги Сумського контрольованого прикордонного району був виявлений та затриманий ОСОБА_2 під час спроби незаконного перетину державного кордону з території України на територію рф поза встановленим пунктом пропуску через державний кордон України в пішому порядку, чим порушив ст. 3 ЗУ «Про державний кордон України».

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП настає у разі перетинання або спроби перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб, або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 цієї статті.

Так, суддею суду першої інстанції був допитаний ОСОБА_2 , свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та досліджені письмові докази, а саме: протокол про адміністративне затримання від 18.12.2021 ОСОБА_2 та надані ним письмові пояснення; письмові пояснення начальника ВІПС «Славгород» ВПС «Краснопілля» ОСОБА_7 та в.о. начальника ВІПС «Славгород» ВПС «Краснопілля» ОСОБА_8 ; рапорт начальника ВІПС ВПС «Краснопілля» Урода В. з фото таблицею затримання порушників державного кордону.

Суддя суду першої інстанції не в повній мірі врахував наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності та взаємозв`язку, у зв`язку із чим прийшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_2 ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Зокрема, ОСОБА_2 , як з моменту його затримання прикордонниками, так і в суді першої інстанції та апеляційної інстанцій стверджував, що державний кордон не перетинав і не мав наміру його перетинати, на автомобілі свого знайомого довіз із м. Суми до м. Славгород двох пасажирів, які вийшли з авто і пішли, а він подумав, що вони не хочуть заплатити йому за дорогу, пішов за ними. Коли вони повертались до машини їх затримали прикордонники.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожен окремо, у суді першої інстанції пояснили, що 17.12.2021 близько 20:20 від місцевого жителя с. Славгород надійшла інформація про перебування не місцевого автомобіля на околиці села біля дороги, яка єдина веде до Державного кордону України. Після здійснення підготовчих дій ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вирушили до автомобіля, який був порожній і поряд нікого не було. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 залишились поряд з авто, а ОСОБА_4 і ОСОБА_13 вирушили в бік державного кордону України. Пройшовши близько 600 м повернули до чагарників, щоб здійснювати проглядання та прослуховування місцевості, а хвилин через 20 зі сторони державного кордону почули голоси та побачили три силуети, які йдуть у напрямку с. Славгород дорогою від державного кордону, зупинили їх для перевірки документів, але один з них втік у бік с. Славгород, другий повідомив, що не має при собі документів, але живе в м. Суми, третій надав посвідчення водія, виданого в м. Луганськ та через деякий час теж намагався втекти, але його наздогнали та пізніше він надав паспорт громадянина рф на ім`я ОСОБА_3 . Відбулося затримання зазначених осіб з метою встановлення обставин правопорушення на відстані приблизно 1500 м від державного кордону.

Також свідок ОСОБА_6 у суді пояснив, що з двома військовослужбовцями ніс службу в прикордонному наряді «Адміністративно-оперативна група» на напрямку Дронівка (рф) Славгород (Україна) в районі інформаційно-попереджувальної таблички № 224/1 «Увага! Державний кордон України, прохід заборонено». Оглядав ділянку на відставні близько 2 км на схід від Славгорода в районі зазначеної таблички та прилеглої місцевості, де було виявлено захід на бруствер протитранспортного рову у виді доріжки слідів, факту порушення режиму державного кордону не виявив.

З метою перевірки наведених в апеляційній скарзі захисника Хурсенка С. О. доводів щодо відсутності в діях його підзахисного наміру перетинати державний кордон, судом апеляційної інстанції були допитані свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які, кожен окремо підтвердила надані ними показання в суді першої інстанції.

Отже, наявні в матеріалах справи докази не доводять поза розумним сумнівом факт спроби перетину ОСОБА_2 державного кордону України.

Так, при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів, суддя відповідно положень ст. 129 Конституції України повинен здійснювати правосуддя незалежно та керуватися принципом верховенства права, основними засадами якого, у тому числі, є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини та розумні строки розгляду справи судом.

Відповідно положень ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину та обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Суд апеляційної інстанції враховує, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що адміністративне правопорушення було вчинене і особа, яка притягується до адміністративної відповідальності є винною у вчиненні цього правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту.

Крім того, відповідно ст. 9 Конституції України та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, практика ЄСПЛ свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25.07.2000). Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Суддя суду першої інстанції перевіряв доводи захисника, які аналогічні тим, що викладені ним в апеляційній скарзі та дійшов висновку, що знаходження в нічний час у безпосередній близькості від державного кордону України на відстані 1500 метрів молодих хлопців, які не пояснили поважних причин перебування там протягом фактично чотирьох годин, один з яких є громадянином рф, а інший втік, вказує на наявність умислу на спробу перетину державного кордону.

Такий висновок судді суду першої інстанції є необґрунтованим належним чином для підтвердження винуватості ОСОБА_2 з огляду на його пояснення в суді першої та апеляційної інстанцій, а також з огляду на те, що судом розглядалися матеріали справи про правопорушення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, яке має кваліфікуючу ознаку дії, вчиненні групою осіб, до якої входили, зокрема ОСОБА_3 та інша невідома особа.

Показання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_14 , на які, в тому числі, послався суддя суду першої інстанції є недостатніми для доведення поза розумним сумнівом наміру ОСОБА_2 перетнути державний кордон, оскільки вони не були очевидцями вказаних подій, а затримання ОСОБА_2 разом з іншою особою відбулося на відстані приблизно 1500 м від державного кордону вглиб території України.

Суддя суду першої інстанції на це не звернув увагу належним чином, а тому його висновки про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи і не ґрунтуються на вимогах закону.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад порушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, тому вважає необхідним закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, задовольнивши апеляційну скаргу захисника.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ХУРСЕНКА С. О. задовольнити.

Постанову судді Краснопільського районного суду Сумської області від 21.12.2021 відносно ОСОБА_15 скасувати через неправильне застосування суддею суду першої інстанції норми матеріального права, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов