Провадження № 3/679/340/2022
Справа № 679/579/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2022 року м.Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Стасюк Р.М. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділу поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів тимчасово непрацюючого, направлену за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

27.05.2022 року о 17 годині 04 хвилини в м.Нетішин по вул.Лісова,14а ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mazda Xedos 9» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість шкіряного покриву обличчя). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога відмовився. Своїми протиправними діями ОСОБА_1 , порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 було роз`яснено права передбачені ст.268 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не визнав. В судовому засіданні пояснив, що 27.05.2022 року він виїхав з м.Київ в напрямку до м.Нетішин. Автомобілем він почергово керував разом з ОСОБА_2 - братом дружини. По приїзду до м.Нетішин він заїхав до ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 поїхав в готель «Лісовий» до своєї дружини.

Після чого, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 поїхали до магазину «Наш Край» де купили продукти харчування. В подальшому, поїхали до будинку, який розташований по вул.Лісова, зачекати ОСОБА_2 , який мав їхати з дружиною.

Очіукуючи ОСОБА_2 . ОСОБА_1 сів за кермо авто, однак транспортним засобом не керував. Автомобілем керував ОСОБА_3 який знаходився поруч на передньому пасажирському сидінні.

Через деякий час до місця, де було припарковано авто під`їхали працівники поліції та почали проводити обшук авто, мотивуючи це військовим станом. Після чого, безпідставно звинуватили ОСОБА_1 , в керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що від проходження медичного огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння не відмовлявся, однак до медичного закладу не поїхав так як на момент зупинки по вул.Лісова,14а транспортним засобом не керував та мав намір дочекатися ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 вважає, оскільки транспортним засобом він не керував, а лише пересів за кермо автомобіля після його зупинки, то він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та просив закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - ОСОБА_4 просив закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки транспортним засобом керував не ОСОБА_1 . Крім того, зазначив, що у протоколі про адміністративне правопорушення прізвище порушника зазначено « ОСОБА_5 » після чого виправлено на « ОСОБА_6 », що є порушенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Крім того, працівниками поліції не зафіксовано, факту керування ОСОБА_1 вищевказаним транспортним засобом. Захисник Огойко А.А. вважає, що працівники поліції вчинили відносно його підзахисного протиправні дії, зокрема, провели обшук автомобіля, допустили порушення щодо застосування приладів відео фіксації.

За клопотанням захисника в судове засідання було викликано та допитано в якості свідка ОСОБА_3 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що він разом зі своїми товаришем ОСОБА_7 поїхав до магазину «Наш Край». Зазначив, що автомобілем керував він. Після чого, вони під`їхали до будинку АДРЕСА_2 , де очікували ОСОБА_2 . Очікуючи ОСОБА_2 . ОСОБА_1 пересів за кермо. В цей час під`їхали два екіпажу працівників поліції, перевірили документи та запропонували ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу м.Нетішин, щоб пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, оскільки на їх думку ОСОБА_1 мав ознаки наркотично сп`яніння. Однак, ОСОБА_1 від проходження медичного якого огляду відмовився, до лікарні не поїхав.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, покази свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, знайшла своє підтвердження, виходячи з наступного.

За частиною 1 статті 130 КУпАП до адміністративної відповідальності, зокрема, може бути притягнута особа, яка керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України та кореспондується в даному конкретному випадку з вимогами п.2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року за №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок).

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно змісту ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Так, у присутності ОСОБА_1 було відтворено відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, що надійшли разом з матеріалами справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, на відеозаписі з нагрудної камери інспектора поліції, а саме, на відеофайлі «08042_080421» на 17:23:01 ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом, а навпаки підтверджує факт зупинки транспортного засобу працівника поліції, крім того сперечається з працівниками поліції та вважає, що його зупинили безпідставно.

Надані матеріали відеозапису також підтверджують роз`яснення ОСОБА_1 наслідків відмови від проходження огляду та процедури проходження такого огляду.

Враховуючи викладене при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , порушень вимог закону процедури фіксації факту відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння поліцейськими допущено не було.

Не дивлячись на невизнання своєї вини самим ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними по справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №302810 від 27.05.2022 року, в якому викладено повні відомості щодо особи правопорушника, суть правопорушення, обставини, час та місце вчиненого правопорушення, посилання на відповідний пункт ПДР України та на частину статті та статтю, яка передбачає відповідальність за такі дії, міститься посилання на долучені до протоколу докази. Також, з протоколу вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено положення ст. 63 Конституції Українита ст. 268 КУпАП, повідомлено йому про місце судового розгляду складених відносно нього матеріалів.

Саме невизнання вини та позицію ОСОБА_1 суд розцінює, як спосіб уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Процесуальна форма та зміст протоколу відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Отже, з системного аналізу вказаних норм права вбачається, що проходження в установленому порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу, обізнаний з вимогами ПДР та таких повинен дотримуватися, тому зобов`язаний був на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння.

Тому суд вважає, що не виконання такого обов`язку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху України.

У рішенні ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви №15809/02 і № 25624/02) зазначено, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

При цьому, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 чітко усвідомлював про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та про наслідки у разі притягнення його до адміністративної відповідальності.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини жодним чином не підтверджено, спростовується вищенаведеним і розцінюється, як спосіб уникнення адміністративної відповідальності за вчинене. Разом з тим, особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, надано достатньо доказів в підтвердження вчинення порушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та вини у цьому ОСОБА_1 , а відтак немає підстав сумніватися в їх достатності та достовірності.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вказаному правопорушенню знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідка, та інших матеріалів справи.

Відповідно ст.33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи особу правопорушника ОСОБА_1 , умови та характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням Правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Суд вважає, що такий вид стягнення буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети адміністративного стягнення.

Накладення даного виду стягнення є необхідною мірою відповідальності, а також буде достатнім засобом для запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Згідно із ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 496,20 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.33, 34, 283-285, 287-289 КУпАП, ст.4 ЗУ «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 гривень 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Р.М. Стасюк