Справа № 946/3806/22 Провадження № 3/946/1337/22
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

про передачу матеріалів органу досудового розслідування

08 червня 2022 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Жабне Коростинського району Житомирської області, громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

Згідно даним протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 270215, що складений поліцейським роти з обслуговування м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП, 04 червня 2022 року близько 23:30 години ОСОБА_1 , знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив дії сексуального, фізичного, психологічного характеру при неповнолітній доньці, а саме домагався інтимної близькості, застосовував фізичне насильство до колишньої дружини ОСОБА_2 , що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілої та неповнолітній донці, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні притягуваний ОСОБА_1 визнав обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначивши, що він прийшов до колишньої дружини ОСОБА_2 , яка спочатку загравала до нього, а потім відмовила в інтимній близькості, у зв`язку з чим він застосував фізичну силу.

Крім того, із заяви потерпілої ОСОБА_2 на ім`я начальника Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, її письмових пояснень, вбачається те, що 04.06.2022 приблизно о 23:30 годині притягуваний ОСОБА_1 вчинив з нею сварку, в ході якої почав застосовувати до неї дії сексуального, фізичного та психологічного характеру, на її відмову відреагував агресивно, штовхав, шарпав за одяг, хватав за руки, намагався душити, на шум вибігла її неповнолітня донька ОСОБА_3 та матір ОСОБА_4 , після чого їй вдалося відштовхнути чоловіка та вибігти на вулицю, де вона сховалася.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно п. 17 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону, фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

А відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону, сексуальне насильство форма домашнього насильства, що включає будь-які діяння сексуального характеру, вчинені стосовно повнолітньої особи без її згоди або стосовно дитини незалежно від її згоди, або в присутності дитини, примушування до акту сексуального характеру з третьою особою, а також інші правопорушення проти статевої свободи чи статевої недоторканості особи, у тому числі вчинені стосовно дитини або в її присутності.

Як було вище наведено, ст. 173-2 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення домашнього насильства фізичного, психологічного чи економічного характеру, та не передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства сексуального характеру, хоча сексуальне насильство виступає однією із форм домашнього насильства. Натомість відповідальність за сексуальне насильство встановлена виключно нормами Кримінального кодексу України (далі КК), зокрема, ст.ст. 152 154.

Так, ст. 152 КК встановлена кримінальна відповідальність за зґвалтування, ст. 153 КК за сексуальне насильство, а ст. 154 КК за примушування до вступу в статевий зв`язок.

З досліджених судом доказів випливає, що ОСОБА_1 вчинив відносно постраждалої ОСОБА_2 саме сексуальне насильство, яке лише супроводжувалось фізичним та психологічним насильством, про що, власне, і вказано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Однак, рішення за фактом наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення органом досудового розслідування в порядку Кримінального процесуального кодексу України не приймалося.

Частиною 2 ст. 9 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно ж до ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування. А згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься, у тому числі, при передачі матеріалів прокурору, органу досудового розслідування.

У зв`язку з викладеним, суд в силу ст. 253 КУпАП вважає за необхідне передати матеріали органу досудового розслідування, оскільки в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 152 154 КК, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 253, 284 КУпАП, суд

постановив:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передати органу досудового розслідування Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, у зв`язку з чим справу про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І.Яковенко