ПОСТАНОВА

Справа № 947/10668/22

Провадження № 3/947/3484/22

15.06.2022 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серія ВАВ №067285 від 26.05.2022, складеним ДОП СДОП ВП ОРУП№1 ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції Ремовським О.В. щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює продавцем, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , 26.05.2022, близько 12.00 год., на ринку «Регіна» за адресою: м.Одеса, пр.Неб.Сотні, буд.10/к.5, здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями без ліцензії.

Дії ОСОБА_1 офіцером поліції були кваліфіковані за ч.1 ст.156 КпАП України.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про направлення матеріалів щодо нього до Київського районного суду м.Одеси був повідомлений належним чином під розписку в протоколі. Він був додатково сповіщений через дільничного офіцера поліції.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 не прибув до суду, хоча достовірно знав, що матеріали щодо нього направлені до Київського районного суду м.Одеси, поводячись пасивно, не цікавився справою щодо нього, будучи додатково сповіщеним через дільничного офіцера поліції, з урахуванням стислих строків розгляду даної категорія справ, справа розглянута без його участі.

Згідно ст.278 КпАП України під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішується питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи зібрані необхідні додаткові матеріали, які мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши зібрані офіцером поліції докази, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КпАП України, що є підставою для закриття справи.

Під час вивчання матеріалів справи було встановлено, що ДОП СДОП ВП ОРУП№1 ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції Ремовський О.В. неправильно склав протокол про адміністративне правопорушення. Так, диспозиція ч.1 ст.156 КпАП України передбачає здійснення роздрібної або оптової торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку. Тобто, зазначено спеціальний об`єкт марки акцизного збору, які або відсутні, або підроблені.

Описана ж автором протоколу об`єктивна сторона правопорушення у виді реалізації алкогольних напоїв без ліцензії охоплюється спеціальною нормою ст.164 КпАП України.

При конкуренції норм згідно теорії права застосовується спеціальна норма, яка більш повно описує вчинені дії як з об`єктивної сторони так і за предметом правопорушення.

Оскільки автор протоколу переплутав ці поняття і ознаки правопорушення описав не у відповідності із законом, то в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Також, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з власником магазину та дані про те, що він має повноваження для реалізації товару магазину. Факт продажу алкогольних напоїв ніяким чином не підтверджений, оскільки відсутній документ (фіскальний чек) про придбання напоїв у ОСОБА_1 та отримання ним виручки за продаж. Це свідчить про те, що протокол складений відносно неналежного суб`єкта.

Більш того, інспектор поліції фактично провів в магазині несанкціонований обшук та незаконне вилучення продукції, не маючи на це законних підстав.

Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості про передачу на зберігання вилученого майна, що складає предмет торгівлі, хоча санкція ч.1 ст.156 КпАП України передбачає конфіскацію предмету правопорушення алкогольних напоїв, і крім них, грошей, одержаних внаслідок вчинення цього правопорушення. Хоча в матеріалах справи наявний додаток до протоколу про адміністративне правопорушення про тимчасове вилучення алкогольних напоїв в магазині, але відсутні відомостей про місце їх зберігання.

До того ж, якщо йдеться про реалізацію алкогольних напоїв, то цей факт фіксується відповідною контрольною закупкою, дані про яку в матеріалах справи також відсутні. Автор протоколу також не надав відеозапис процесу реалізації.

Отже, уповноважений поліцейський з тих чи інших причин не надав жодного доказу на підтвердження адміністративного правопорушення та обґрунтованості складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КпАП України, чим продемонстрував свавілля по відношенню до суб`єкта господарювання.

Згідно рішення ЕСПЛ у справі Ушаков та Ушакова проти України від 18 червня 2015 року суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі конвенції не у всіх справах неухильно застосовується принцип affirmanti incumbit probatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження). Коли вся чи значна частина інформації щодо подій, про якій йдеться, відомо виключно органам влади. У такому випадку тягар доведення можна вважати покладеним на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення в аспекті ст.3 конвенції.

При таких даних, тобто через неправильну підготовку уповноваженим поліцейським матеріалів справи для суду, суд не вбачає наявності усіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КпАП України. У зв`язку з чим відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КпАП України.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.156 КпАП України, відносно ОСОБА_1 , закрити через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені предмети торгівлі, згідно опису (а.с.6), після набрання постанови законної сили, підлягають поверненню особі, у якій вони були вилучені - ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.