КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/499/2022 Суддя-доповідач у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Голуб С.А.,

за участі осіб, які з`явились в судове засідання:

потерпілого - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 06 грудня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 333205 від 07 жовтня 2021 року вбачається, що 07 жовтня 2021 року о 19 годині 25 хвилин у м. Києві по Одеському мосту у напрямку вул. Академіка Заболотного, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Toyota, державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотрималася безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду. Дії кваліфіковано як порушення п. 13.1 ПДР, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 06 грудня 2021 року закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу посилаючись на те, що вина ОСОБА_2 підтверджується схемою дорожньо-транспортної пригоди. Так, із схеми вбачається, що водій Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_2 , вже зайняв крайню праву смугу руху, в той час як водій автомобіля Toyota, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи з лівого боку, не впевнилась в безпеці маневру та змінюючи траєкторію руху зачепила автомобіль Daewoo. ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 порушила п.п.10.1., 10.3, 10.11 Правил дорожнього руху, які регламентують дії водіїв при перестроюванні і зміні напрямку руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, скаржник просить скасувати оскаржувану постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 06 грудня 2021 року та прийняти нову постанову, якою визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив суд її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходить висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги враховуючи таке.

Судом першої інстанції встановлено, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 333205, складеного 07 жовтня 2021 року, вбачається, що 07 жовтня 2021 року о 19 годині 25 хвилин у м. Києві по Одеському мосту у напрямку вул. Академіка Заболотного, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Toyota, державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотрималася безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду.

ОСОБА_2 надала пояснення суду першої інстанції, зазначивши, що вона рухалася з боку Великої кільцевої дороги та перетинала Одеський шляхопровід, тримаючись першої полоси руху та займаючи відповідне положення на головній дорозі. Разом з тим, водій автомобіля Daewoo виїхав з другорядної смуги та не надав їй перевагу у русі, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів. Рядність вона не змінювала, швидкість автомобілів була незначною.

Натомість ОСОБА_1 наполягав на порушенні водієм автомобіля Toyota Правил дорожнього руху, яка вчинила зіткнення та пояснив, що він вже завершив маневр виїзду з «пелюстки» естакади та виїхав на Одеській міст зайнявши першу смугу руху, проте його наздогнав автомобіль Toyota та вдарив фактично ззаду. На переконання ОСОБА_1 наявні на обох автомобілях ушкодження підтверджують його пояснення.

Закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП з відсилкою до 13.1 Правил дорожнього руху, адже з розташування транспортних засобів відносно дорожньої розмітки та бордюру та характеру і локалізації ушкоджень обох транспортних засобів, а також відправних точок і напрямку руху кожного з автомобіля стає зрозумілим, що ОСОБА_2 рухалася головною дорогою у першій смузі руху та мала перевагу перед ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, враховуючи таке.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Згідно з п. 13.1 Правил дорожнього руху, який ставиться у вину ОСОБА_2 , водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Статтею 124 КУпАП передбачено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Таким чином, при вирішенні питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення п. 13.1 ПДР, суд першої інстанції мав встановити порушення нею саме цього пункту ПДР, а не інших, на які посилається ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі.

Як встановлено зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди та наданих фотокарток автомобілі мають такі пошкодження: автомобіль Toyota передній бампер, решітка радіатора, накладка під бампером, накладка правого переднього колеса, права фара, праве переднє крило. У автомобіля Daewoo пошкоджено: задній бампер, лівий задній ліхтар, ліве заднє крило, накладка між лівим заднім ліхтарем. Отже, як вбачається характер ушкоджень відповідає тим обставинам, на які вказує ОСОБА_2 . Тобто зіткнення відбулось правою передньою частиною автомобіля Toyota із лівою задньою частиною автомобіля Daewoo.

Суд першої інстанції правильно входив з того, що при недотриманні ОСОБА_2 дистанції (тобто відстань з автомобілем, що рухається попереду), пошкодження автомобілів були би розташовані на задньому бампері автомобіля Daewoo, а також на передньому бампері автомобіля Toyota.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що він пропустив автомобілі, а потім переконавшись в безпечності маневру, здійснив виїзд на міст опинившись в крайній правій полосі, а автомобіль Toyota перестроювався із лівого ряду у крайні правий ряд, не пропустив його автомобіль і зіткнувся з ним також не підтверджують наявність у діях водія ОСОБА_2 п.13.1. ПДР, оскільки їй інкримінується саме не дотримання дистанції, а не порушення правил перестроювання.

Проаналізувавши схему ДТП, фотокартки з місця ДТП, пояснення учасників ДТП, суд першої інстанції правильно виходив з того, що вина ОСОБА_2 у порушенні вимог п. 13. 1 ПДР України, що призвели до зіткнення автомобілів та їх пошкодження не доведена.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 порушила також п.10.1, 10.3 ПДР України судом не оцінюються, оскільки порушення цих пунктів ПДР не ставилось в вину ОСОБА_2 , суд першої інстанції їх не перевіряв і своїх висновків не робив.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 251, 252, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 06 грудня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.А. Голуб