Справа № 438/465/22
Провадження № 3/438/349/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2022 року місто Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області Пантелєєв Д.Г., за участю секретаря Дівчур В.М., захисника Потічної Н.Ю., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислав Львівської області, громадянина України, працюючого ФОП, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 185 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Бориславського міського суду Львівської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП.

У протоколі від 31 травня 2022 року серії ВАБ № 913333 зазначено, що 31 травня 2022 року о 16:37 годині, ОСОБА_1 знаходячись у м. Бориславі по вулиці Міцкевича, вчинив злісну непокору законній вимозі працівника поліції ОСОБА_2 при виконанні ним службових обов`язків з охорони громадського порядку, а саме не покинув проїзну частину дороги по вул. Міцкевича, почав чіпляти за одяг поліцейського, зірвав службовий жетон та не виконував вказівки поліцейського, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

До протоколу серії ВАБ №913333 додано копію постанови серії ЕАО № 5435579 від 31.05.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 127 КУпАП, рапорт та відеоматеріали.

ОСОБА_1 у суді провини не визнав, пояснивши, що не вчиняв зазначеного у протоколі правопорушення, працівнику поліції він сказав, що не порушує ПДР, після чого останній почав погрожувати йому затриманням, законної вимоги покинути проїзну частину поліцейський не висловлював.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Потічна Н.Ю. просила закрити провадження у справі, зазначивши, що викладені у протоколі обставини не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 31.05.202 2року близько 16 год. 30 хв. зупинився проти бокового проїзду на Т-подібному перехресті вул. Міцкевича та вул. Весняної у м. Бориславі та зайшов у прилеглий до дороги магазин. Повернувся за кілька хвилин і сів в належний йому автомобіль «Форд Транзит» державний номер НОМЕР_1 . В цей момент поруч з його авто зупинилось авто поліцейських, та через вікно поліцейський спитав ОСОБА_1 про те, чого він тут зупинився, бо порушує ПДР України та стоїть в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена. У відповідь ОСОБА_1 сказав, що ніяких правил не порушує, оскільки стоїть проти бокового проїзду на Т-подібному перехресті поза межами дії заборонного знаку. Потім поліцейській підвищив голос та різко зрушив з місця і зупинився перед автомобілем, представився, потім висловив вимогу про надання документів для огляду, яку ОСОБА_1 виконав. Однак поліцейському не сподобалось те, що ОСОБА_1 наголошував про те, що ПДР не порушував, та поліцейський почав погрожувати йому адміністративним затриманням, вказане підтверджується наданим до протоколу відеозаписом. Докази свідчать, що поліцейським не було висловлено законної вимоги «покинути проїзну частину вулиці Міцкевича», повтореної неодноразово, відповідно у ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення, яка характеризується наявністю вини у формі прямого умислу не виконувати законну вимогу поліцейського. Про жодні інші вимоги поліцейського у протоколі не зазначено. Тому, просить провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП України.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Також, ст. 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Стаття 9 КУпАП наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справ про адміністративні правопорушення необхідно дотримуватися принципів диспозитивності, свободи в поданні учасниками справи суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення права на захист, верховенства права, а також прецедентної практики Європейського суду з прав людини, спрямованої на додержання положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої стандарти та вимоги кримінального провадження поширюються на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» рішення від 15 травня 2008 року, справа «Озтюрк проти Німеччини» рішення від 21 лютого 1984 року, «Маліге проти Франції» рішення від 23 вересня 1998 року, «Гурепко проти України» рішення від 08 квітня 2010 року).

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України). Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння правопорушення.

З досліджених суддею доданих до протоколу та також наданих стороною захисту відеоматеріалів достатньо чітко видний хід події, що відбувалася 31.05.2022 р. о 16.37 год. на вул. Міцкевича в м. Борислав Львівської облаасті, та з них жодним чином не вбачається, що хтось з присутніх на місці події поліцейських висловлював у бік ОСОБА_1 наполегливі, неодноразово повторені законні вимоги «покинути проїзну частину вулиці Міцкевича», про що зазначено у протоколі, а ОСОБА_1 відмовився виконати такі вимоги.

Будь-яких об`єктивних доказів про те, що ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків та при зазначених у протоколі обставинах суду не надано, а постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП, не підтверджує обставин викладених в протоколі.

Також до протоколу долучений рапорт сержанта поліції Склінар Я., який за своєю суттю є документом внутрішнього обігу в органах патрульної поліції та не може бути розцінений як доказ доведення обставин, викладених у протоколі.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи докази у сукупності між собою, враховуючи обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, які не підтверджені у передбачений законом спосіб, суд приходить до висновку про те, що достатніх доказів для наявності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, у діях ОСОБА_1 не встановлено, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 185, 221, 247, 251, 254, 256, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Суддя Пантелєєв Д.Г.