Номер провадження: 33/813/688/22
Номер справи місцевого суду: 501/1134/22
Головуючий у першій інстанції Тюмін Ю.О.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дришлюка А.І.

при секретарі судового засідання Сидоренко А.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 10 травня 2022 року по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст.ст. 124, 122-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2022 року близько 12 год. 05 хв. ОСОБА_1 на території гаражного товариства «Прибій» в м. Чорноморськ, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечного бокового інтервалу в результаті чого допустив зіткнення з мопедом «Ямаха», чим порушив відповідно п. 2.10 та 13.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, особа, що рухалася на мопеді тілесні ушкодження. Окрім того, ОСОБА_1 в подальшому залишив місце дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 1).

Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 10 травня 2022 року ОСОБА_1 було притягнено до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 та ст. 122-2 КУпАП та вирішено накласти відповідне адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 гн (а.с. 25).

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив суд оскаржувану постанову змінити в частині виду адміністративного стягнення, а саме накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних доходів громадян. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що відповідне адміністративне стягнення, обране судом першої інстанції, позбавить апелянта прав керування транспортними засобами та поставить його сім`ю в скрутне становище, оскільки робота водія є єдиним джерелом отримання засобів для існування (а.с. 30-36).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08 червня 2022 року було відкрито апеляційне провадження та справу призначено до розгляду на 21 червня 2022 року (а.с. 42-43).

В судовому засідання адвокат Головішин Віктор Костянтинович в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив оскаржувану постанову змінити в частині накладення адміністративного стягнення. ОСОБА_2 вину у скоєнні адміністративного правопорушення визнавав, пояснив, що всі матеріальні збитки ним були компенсовані, про що до матеріалів справи приєднано копію розписки від потерпілого.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку щодо часткового задоволення апеляційної скарги виходячи із наступного.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив із того, що вина ОСОБА_1 доведена в повному обсязі та підтверджена наявними в матеріалах справи протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями потерпілого та безпосередньо ОСОБА_1 , схемою місця дорожньо-транспортної пригоди тощо. В результаті ОСОБА_1 притягнений до відповідальності за ст. 124 та с. 122-2 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Разом з тим, апеляційний суд частково погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В матеріалах справи наявний протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 171691 складений відносно ОСОБА_1 , згідно якого, останній на території гаражного товариства «Прибій» в м. Чорноморськ, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечного бокового інтервалу в результаті чого допустив зіткнення з мопедом «Ямаха», чим порушив відповідно п. 2.10 та 13.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, особа, що рухалася на мопеді тілесні ушкодження.

За положеннями ст. 124 КУпАП відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна та відповідно передбачає накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Окрім того, оскільки ОСОБА_1 в подальшому залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, було складено також протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 171690 та кваліфіковано його дії за ст. 122-4 КУпАП.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає настання відповідальності у випадку залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

З наявних протоколів про адміністративні правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 було порушено п.п. 13.1 2.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно п. 13.1 зазначених Правил, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; тощо.

Апелянт, в свою чергу, вину у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 124 та 122-4 КУпАП визнає в повному обсязі, про що відповідно зазначає в поясненнях, долучених до матеріалів справи, та безпосередньо в судовому засіданні 10 травня 2022 року в суді першої інстанції під час розгляду даної справи. Окрім того, звертаючись до суду із апеляційною скаргою, просить застосувати положення ст. 34 КУпАП та змінити оскаржувану постанову в частині накладення адміністративного стягнення, зазначаючи при цьому, що позбавлення права керування транспортними засобами становить його сім`ю у скрутне матеріальне становище, оскільки робота водія є єдиним способом отримання доходу та відповідно засобів для існування. В підтвердження наведеного долучає копію довідки, виданої директором Товариства з обмеженою відповідальності «АГТ ЛТД» від 12.05.2022 року, згідно якої ОСОБА_1 працює в даному товаристві на посаді водія автотранспортних засобів, та копію свідоцтва про народження 31.12.2003 року ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 . Крім того, апелянтом також було долучено копію розписки безпосередньо ОСОБА_4 , котрий згідно матеріалів справи є іншим учасником дорожньо-транспортної пригоди та відповідно потерпілим, в якій зазначено, що останній отримав від ОСОБА_1 відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП та жодних претензій до нього немає. Зазначене, в свою чергу, підтверджується долученою до матеріалів апеляційної скарги заявою ОСОБА_4 складеної безпосередньо для Одеського апеляційного суду, зі змісту якої вбачається відсутність в останнього жодних претензій до ОСОБА_1 .

З вищенаведеного вбачається, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення визнає в повному обсязі та здійснив відшкодування всіх завданих дорожньо-транспортною пригодою збитків в добровільному порядку.

Положення ст. 34 КУпАП закріплює обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: щире розкаяння винного; відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; вчинення правопорушення неповнолітнім; вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Згідно ч. 4 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряючи законність і обґрунтованість винесеної постанови може дійти висновку про зміну заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, однак, щоб стягнення не було посилено.

За положеннями ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином, враховуючи визнання апелянтом вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, та наявності пом`якшуючих обставин, котрі впливають на визначення виду адміністративного стягнення, та відповідно підтвердженні наданими апелянтом поясненнями із прикріпленням відповідних копій документів, апеляційний суд приходить до висновку щодо зміни оскаржуваної постанови Іллічівського міського суду Одеської області від 17 січня 2022 року в частині накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 10 травня 2022 року змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4 та 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк