Провадження №: 3/752/154/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2022 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві матеріали адміністративної справи, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Ірану місце проживання - АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер - відсутній
за участюзахисника Різника І.А.

ВСТАНОВИВ:

31.07.2021 уповноваженою особою Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 140337 (надалі по тексту - протокол від 31.07.2021), в якому зафіксовано, що 31.07.2021 о 04:45 у м. Києві по просп. Голосіївському, 25 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Skoda, державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія в установленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Драгер" ARJL-0265, тест № 3094, результат тесту - 0,40%. Огляд проводився на камеру АА-00351.

Дії водія кваліфіковано як порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП з відсилкою до п. "а" п. 2.9 Правил дорожнього руху.

До вказаного протоколу приєднано роздруківку з мобільного принтера Drager mobile printer від 31.07.2021, тест № 3094 з позначенням виміру 0,40 % проміле, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, розписку особи, яка прийняла на зберігання автомобіль Skoda, державний номерний знак НОМЕР_1 , копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 31.07.2021 серії ДПР18 № 731869 відносно ОСОБА_1 , лазерний компакт-диск з відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, де зафільмовано подію, у зв`язку з якою складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

У ході розгляду справи захисник ОСОБА_1 клопотав перед судом про закриття провадження у справі та розгляд справи за відсутності підзахисного, адже він не володіє державною мовою та зайнятий на навчанні. Мотивами закриття провадження захисник вбачає відсутність події та складу адміністративного правопорушення, вказуючи на порушення права ОСОБА_1 на захист та порушення процедури проходження огляду на стан сп`яніння. Зокрема, захисник зауважив, що ОСОБА_1 не володіє українською мовою, російську практично не розуміє, на місці зупинки він дуже погано орієнтувався у діалозі з поліцейськими, проте виконував всі їх вказівки, перекладача йому не було забезпечено, після того, як він виразив свою незгоду з результатами огляду на місці зупинки із застосуванням технічного приладу, йому не було запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога.

ОСОБА_1 , який був присутнім в одному з судових засідань, звертався до суду англійською мовою та дав зрозуміти суду, що підтримує правову позицію свого захисника.

За клопотанням захисника розгляд справи відкладався, зокрема, і у зв`язку зі зверненням ним до навчального закладу, де навчається ОСОБА_1 з адвокатським запитом для отримання відомостей про мову викладання.

Для залучення до матеріалів справи захисник надав сертифікат Київського національного університету ім. Т.Г. Шевченка № 039/2830 від 01.06.2015, яким доводиться, що ОСОБА_1 є студентом денної форми навчання за спеціальністю 222 "Медицина", періодом навчання є 01.09.2017-30.06.2023. Також суду було надано довідку Київського національного університету ім. Т.Г. Шевченка № 036-39 від 17.02.2022, відповідно до якої ОСОБА_1 є студентом п`ятого року навчання, освітній рівень - магістр (медичного спрямування), форма здобуття освіти - денна, спеціальність 222 "Медицина", освітня програма Медицина (мова навчання англійська)/Medicine" Навчально-наукового центру "Інститут біології та медицини" Київського національного університету ім. Т.Г. Шевченка, дата початку навчання 01.09.2017.

Заслухавши численні пояснення захисника, уважно дослідивши наявні і подані докази, керуючись завданнями КУпАП за ст. 1, засадами забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення за ст. 7, визначення адміністративного правопорушення (проступку) за ч. 1 ст. 9, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення за ст. 247 цього Кодексу, суд (суддя) вважає заявлене захисником клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, та не вбачає складу адміністративного правопорушення, адже вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не є доведеною з дотриманням стандарту доказування "поза розумним сумнівом", виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд (суддя) звертає увагу на те, що вчинення особою правопорушення має підтверджуватись доказами, а процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема, й за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка розпочинається із складання уповноваженою особою органу Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення (якому має передувати роз`яснення прав особі) і закінчується ухваленням судом судового рішення за результатами розгляду відповідного адміністративного матеріалу щодо особи, відбуватися на основі суворого додержання законності, прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і це має забезпечуватися на кожному етапі та відповідати чинному законодавству України.

Частинами 1, 2 ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Виходячи зі змісту ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який і є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

У силу Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суду прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

У справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" (рішення від 06.12.1998) Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. З цього принципу слідує також, що обов`язком обвинувачення є інформування особи про висунуті обвинувачення, щоб вона могла підготувати та належним чином представити аргументи на свій захист.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відеозаписи з нагрудної камери патрульного, приєднані до протоколу від 31.07.2021, які були переглянуті судом (суддею) під час розгляду справи на робочому комп`ютері в залі судового засідання, однозначно свідчать про те, що ОСОБА_1 , який є громадянином Республіки Іран, де офіційною сучасною літературною мовою є арабська мова, не володіє українською мовою та погано розуміє ту, якою намагалися спілкуватися з ним співробітники поліції (суміщення українських та російських слів), йому не роз`яснювалися у доступний для нього спосіб його права та обов`язки, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, не було з`ясовано чи потребує він перекладача, не було пояснено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, не було роз`яснено права пройти огляд у лікаря-нарколога у разі незгоди з результатами огляду, які проводитимуться на місці зупинки.

Факт того, що ОСОБА_1 не володіє українською мовою, що був поставлений під сумнів судом (суддею) з огляду на його тривале перебування в Україні та навчання в українському вищому навчальному закладі, доводиться як переглянутим відеозаписом, так і довідкою Київського національного університету ім. Т.Г. Шевченка № 036-39 від 17.02.2022, відповідно до якою мовою викладання є англійська.

За змістом п. 1 розділу ХІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (надалі по тексту - Інструкція № 1395) іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Згідно із п. 7 розділу ХІ Інструкції № 1395 оформлення матеріалів про порушення правил дорожнього руху іноземцями та особами без громадянства, які не мають дипломатичного імунітету, здійснюється відповідно до чинного законодавства. Під час оформлення матеріалів про вчинене іноземцем або особою без громадянства правопорушення йому рекомендується вирішити всі питання щодо провадження в адміністративній справі за місцем учинення цього порушення. Поліцейські використовують всі передбачені законодавством можливості щодо розгляду та виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення в найкоротші строки.

Таким чином, зазначені положення Інструкції № 1395 дають підстави для висновку про те, що при складанні протоколів про адміністративне правопорушення щодо іноземців, патрульні поліцейські зобов`язані керуватись положеннями КУпАП, а також вищевказаної Інструкції.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Отже, в разі складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо громадянина іноземної держави, який не володіє українською мовою - обов`язковим є залучення перекладача, адже в цьому разі це становитиме порушення фундаментальне право знати та розуміти, в чому його обвинувачують та які права він має.

Порушення процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення позбавляє суд (суддю) можливості на законних підставах вирішувати питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та становитиме порушення права особами, яка притягається до адміністративної відповідальності на захист.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 53 рішення у справі "Гурепка проти України").

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Також ст. 6 Конвенції визнає за обвинуваченим право бути негайно і детально поінформованим не лише про "причину" обвинувачення, тобто про висунені проти нього матеріальні факти, на яких ґрунтується обвинувачення, а й про "характер" обвинувачення, тобто про юридичну кваліфікацію цих фактів (рішення у справах "Маточча проти Італії", § 59; "Пенєв проти Болгаріі", §§ 33 і 42). Обов`язок повідомити обвинуваченого про зміст пред`явленого обвинувачення повністю покладається на сторону обвинувачення, і він не може бути дотриманий у пасивний спосіб, шляхом створення інформації без повідомлення про неї стороні захисту (рішення у справі "Маточча проти Італії", § 65).

Крім того ст. 6 Конвенції передбачає право обвинуваченого захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

На переконання суду (судді) складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП за умови неусвідомлення особою того, що відбувається довкола, без можливості висловлюватися рідною мовою та користуватися допомогою перекладача та/або захисника на підставі протоколу, який не може вважатися належним доказом у справі порушуватиме право на захист, а також і право на справедливий суд.

З огляду на наведене, протокол про адміністративне правопорушення від 31.07.2021 не може бути визнаний належним доказом у справі, адже він був складений з порушенням законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 закріплено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. Під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України наказом № 1452/735 від 09.11.2015 (далі по тексту - Інструкція № 1452/735) огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

У п. 11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 зазначено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені ст. 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі по тексту - Інструкція № 1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 розділу І цієї Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

У п. 1-9 розділу ІІ Інструкції № 1452/375 закріплено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку № 1 до цієї Інструкції. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З викладених положень зазначеної Інструкції № 1452/735, а також і відповідних положень ст. 266 КУпАП слідує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння водія проводиться на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних приладів, а за-для забезпечення достовірності результатів огляду - у разі незгоди водія з результатами огляду, співробітники поліції зобов`язані забезпечити доставку такого водія до найближчого закладу охорони здоров`я для здійснення його огляду лікарем наркологом.

З поданих суду відеозаписів вбачається, що момент з`ясування ознак алкогольного сп`яніння на відео не відображено, водієві лише поставлено запитання чи не вживав він алкогольних напоїв, на що він надавав заперечну відповідь.

Крім того, з відео явно вбачається (відеозапис № ), що ОСОБА_1 фактично не погодився з результатами виміру і показником проміле, адже сказав: "Нет, я не пил, это неправильно, модно еще один..", на що працівник поліції відповів, що відмовою і неможливістю.

Відеозаписи з місця складання протоколу про адміністративне правопорушення не містять моменту забезпечення доставлення водія до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога з огляду на незгоду з результатами огляду, так само як і моменту вручення ОСОБА_1 відповідного направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за формою, наведеною в додатку № 1 до Інструкції № 1452/375.

На переконання суду (судді) невручення ОСОБА_1 направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за формою, наведеною в додатку № 1 до Інструкції № 1452/375 та незабезпечення доставлення його до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікаря нарколога у зв`язку з його незгодою з результатами огляд, зафіксованими на місці зупинки, нівелювало його закріплені законодавчо права та право реалізувати передбачену законодавством можливість на проходження огляду самостійно.

Такі дії співробітників поліції діють підстави стверджувати, що при оформленні протоколу від 31.07.202 1 не було дотримано приписів ст. 266 КУпАП та вимог вищезазначених Інструкції а сам протокол складено з порушенням відповідних приписів КУпАП.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

Притягнення до адміністративної відповідальності за описаних вище обставин не відповідатиме завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, становитиме описане вище порушення права на справедливий суд.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки в ході розгляду справи не видалося за можливе установити складі адміністративного правопорушення за допомогою доказів, які надійшли до суду.

Керуючись ст. 9, 23, 130, 247, 268, 266, 276, 277, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко