Справа № 159/1805/22
Провадження № 3/159/1216/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Денисюк Т.В, розглянувши матеріали справи, які надійшли від Ковельського РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт серії НОМЕР_1 виданий 28.03.2000 Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області), який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , не працевлаштованого, пенсіонера,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 13.05.2022 приблизно о 15.00 годині за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство по відношенню до дочки ОСОБА_2 , а саме, виражався нецензурною лайкою в її адресу, погрожував фізичною розправою та погрожував спалити будинок, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді провину визнав, просив суворо не карати.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Диспозиція частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VІІІ домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Положеннями вищевказаного Закону визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.251 КУпАП).

Крім визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення повністю доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №735943 від 13.05.2022 в якому вказано дату, час та місце вчинення правопорушення, заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 13.05.2022, рапортом працівника поліції про те, що 13.05.2022 отримано заяву про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства.

Доказів, які б спростовували наведені вище письмові докази у справі, суду не надано.

Таким чином у суду немає обгрунтованих сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Визначаючи вид стягнення для ОСОБА_1 , враховую конкретні обставини вчинення правопорушення, особу порушника, який є пенсіонером, його вік та майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність визнання вини та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю, що відносно останнього необхідно обрати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути в користь держави судовий збір в сумі 496,20 гривень.

Керуючись статтями 33, 40-1, 221, 283, 284 п.1 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173 -2 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову звернути до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

СуддяТ. В. Денисюк