Справа № 694/442/22
Провадження № 3/694/263/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

08.06.2022 року м.Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Звенигородського РВП ГУНП у Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово працюючого , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

До Звенигородського районного суду Черкаської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №155077 ОСОБА_1 12.03.2022 року о 20.15 год. в м.Звенигородка по проспекту Шевченка 99 , Черкаської області керував автомобілем Honda Civic д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому Законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресо. Вул.Героїв Небесної Сотні 78, м.Звенигородка. Черкаської області. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги 2.9.а ПДР, та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину свою не визнав. Надав суду письмові пояснення де зазначив наступне. Він сидів в своєму автомобілі в дворі біля дому. До його машини підійшла особа, одягнута в цивільний одяг, він привідкрив вікно в автомобілі і чоловік попросив вийти з машини, щоб він перевірив його автомобіль. Він відмовився, оскільки він не перебував в той момент на блок-посту, не була ще комендантська година і, як зазначалося вище, чоловік був одягнутий в цивільний одяг. Після його відмови чоловік витягнув зброю і він вийшов з машини. Після цього він здійснив два постріли вгору і сказав лягти на землю. Він одягнув на мене наручники і декілька разів вдарив по обличчю. Постріли почули також меншканці житлових будинків. Одна з машканок зателефонувала 102. Відповідно до Рапорту, наданого начальникові Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області майору поліції Олегу Міщенку, який наявний в матеріалах судової справи, 12.03.2022 року о 18:57 громадянка зателефонувала 102 і повідомила, що в дворі за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває група осіб на авто зі зброєю, чула один постріл; також повідомила, що на землі лежить чоловік. Тобто о 18:57 він вже був затриманий озброєною особою в цивільному одязі, яка згодомпредставилася представником територіальної оборони, а післяцього приїхала патрульна поліція. Таким чином, він не мігперебувати за кермом в стані алкогольного сп`яніння о 20:15 12.03.2022 року, як зазначається в Протоколі. Також додав, що коли приїхала поліція йому не було проведено огляду на стан алкогольного сп`яніння. Натомість, його відразу доправили в заклад охорони здоров`я, де лікар йому огляд за допомогою алко-тестера. На його прохання показати йому сертифікат на прилад, яким здійснювалося тестування, йому було відмовлено. Потім він висловив свою незгоду з результатами алко-тестеру, що фіксувалося праціниками поліції на відео. Він просив дати йому можливість здати аналіз крові або сечі, але в цьому йому було також безпідставно відмовлено. Просить закрити провадження за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Положеннями п. 2.9.а Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняєтьсякерувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 з наступних підстав.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції відеозапису, тощо.

До матеріалів справи окрім протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень свідків не додано жодного іншого доказу, який би підтвердив вину ОСОБА_1 . Постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 24.03.2022 року було витребувано із Звенигородського РВП ГУНП у Черкаській області відеозаписи із нагрудних відеокамер інспекторів патрульної поліції з фіксацією вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а також відеозапис з відео реєстратора відповідної патрульної машини.

Вказані відеозаписи до суду надано не було.

Жодних доказів, які б спростовували твердження ОСОБА_1 , що він взагалі не керував автомобілем, до матеріалів справи не надано.

Крім того, диспозиція положенння п. 2.9А Правил дорожнього руху передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій це особа, яка керує транспортним засобом і має при собі посвідчення водія відповідної категорії, однак докази, що ОСОБА_1 12.03.2022 року керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції відсутні.

Відомості, які містяться в протоколі не можуть бути самостійним доказом доведеності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, протоколи про адміністративні правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 за ч.1ст.130 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку з недоведеністю та недостатністю належних, об`єктивних та обґрунтованих доказів, що підтверджують його вину, а обставини викладені у протоколі працівником поліції, не відповідають фактичним обставинам справи, що й не відповідає вимозі достатності доказів, а тому провадження в даній справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодекс у.

Особа, що склала адміністративний протокол зобов`язана надати до суду докази, які б доводили наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини` стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Відповідно до конституційного принципу, закріпленого в ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачає підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з недоведеністю вини особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення через недоведеність належними доказами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.7,221,247,252,256,279,283,284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Черкаського апеляційного суду.

Суддя Д.І. Сакун