Справа № 166/253/22 Провадження № 33/802/292/22 Головуючий у 1 інстанції: Лях В. І.
Категорія: ст.124 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2022 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

його захисника адвоката Петрушина А.С.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 27 квітня 2022 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрите за відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 16.04.2022 № 228669, 15.04.2022 о 16 год. 46 хв. у смт. Заболоття, на вул. Шевченка, Ковельського району Волинської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, рухаючись заднім ходом, не впевнившись в безпечності, скоїв наїзд на ОСОБА_2 , в результаті чого останній отримав матеріальні збитки, скоївши правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді, ОСОБА_2 оскаржує її з мотивів невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи. Стверджує, що не був присутній у судовому засіданні місцевого суду у зв`язку із чим був позбавлений права давати пояснення у справі. Просить судове рішення скасувати та прийняти нове, яким визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Апелянт ОСОБА_2 та його представник у судове засідання не з`явилися, про поважність причин своєї неявки не повідомили, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином, що підтверджується телефонограмою від 24.05.2022, яка міститься в матеріалах справи (а.с.36).

Жодних клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП, їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши міркування ОСОБА_1 та його захисника, які доводи апеляційної скарги заперечили і просили рішення судді залишити без змін, перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ст.245 КУпАП регламентують, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вказані вимоги закону при винесенні постанови місцевим судом дотримані.

Так, відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно з положеннями ст.124 КУпАП, особа притягається до адміністративної відповідальності за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності, а об`єктивною стороною порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху передбачено, що дорожньо-транспортна пригода (ДТП) це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 16.04.2022 серії ДПР 18 № 228669, 15.04.2022 о 16 год. 46 хв. у смт. Заболоття, на вул. Шевченка, Ковельського району Волинської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, рухаючись заднім ходом, не впевнившись в безпечності, скоїв наїзд на ОСОБА_2 , в результаті чого останній отримав матеріальні збитки, скоївши правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП (а.с.1).

Згідно розділу VIII Іструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 №1395 у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП (додаток 7), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Однак, як убачається з матеріалів справи, у ній відсутня схема місця ДТП, відсутній огляд транспортного засобу, причетного до ДТП.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які фактичні дані, які б об`єктивно підтверджували б пошкодження майна ОСОБА_2 в результаті ДТП.

Таким чином, матеріали даної справи не містять документів, які визначені вищезазначеною Інструкцією, а отже і доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину.

У судах першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав і пояснив, що 15.04.2022 о 16 год 46 хв у смт. Заболоття, на вул. Шевченка, Ковельського району Волинської області, він керував автомобілем марки "Фольксваген Гольф" р.н.з. НОМЕР_1 , у тверезому стані, ПДР не порушував, а пішохід ОСОБА_2 умисно кидався на його автомобіль та перешкоджав руху на залізничному переїзді.

ОСОБА_1 зауважив, що у нього з ОСОБА_2 депутатом селищної ради склалися особисті неприязні відносини, у зв`язку із чим ОСОБА_2 його оговорив про те, що 15.04.2022 він, керуючи автомобілем, спричинив йому майнову шкоду, а саме: пошкодив кросівок на лівій нозі та порвав штани.

Положення пункту 4.1 ПДР регламентують, що пішоходи повинні рухатися по тротуарах і пішохідних доріжках, тримаючись правого боку. Пішоходам забороняється виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності безпеки для себе та інших учасників руху, раптово виходити, вибігати на проїзну частину, затримуватися і зупинятися на проїзній частині.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що саме пішохід ОСОБА_2 порушив вказаний пункт ПДР, що знаходиться у прямому причинному зв`язку із виниклою дорожньо-транспортною пригодою за участю водія ОСОБА_1 ..

Вказані обставини в апеляційному суді підтвердив ОСОБА_1 .

Отже, спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України", "Малофєєва проти Росії", суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов обґрунтованого висновку, що доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не зібрано, а тому згідно із положення п.1 ст.247 КУпАП обґрунтовано та вмотивовано закрив провадження у даній справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Підстав для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 27 квітня 2022 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов