Номер провадження: 33/813/178/22
Головуючий у першій інстанції Єршова Л.С.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Судді Цюри Т.В.,

За участю секретаря судового засідання - Лопотан В.І.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - Білана Михайла Олександровича на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 18 листопада 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Туреччини, який працює: директор компанії «БОА», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 18 листопада 2021 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Туреччини, який працює: директор компанії «БОА», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати на користь держави в сумі 454 гривень 00 копійок.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, представник ОСОБА_1 - Білан Михайло Олександрович подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить судпостанову Приморського районного суду м.Одеси від 18 листопада 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання, призначене на 25.01.2022 року, ОСОБА_1 та його представник не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

25.01.2022 року до канцелярії Одеського апеляційного суду надійшла заява від Білана М.О. про відкладення апеляційного розгляду справи на 14:00 год 25.01.2022 року, в зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Так, статтею 268 КУпАП передбачено, що права про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 4 ст.294 КУпАП встановлено, що апеляційний перегляд постанови судді у справах про адміністративне правопорушення здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Відповідно до частини 6 ст.294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Таким чином, з урахуванням ч.1 ст.268 КУпАП, ч.6 ст.294 КУпАП та враховуючи що представник ОСОБА_1 - Білан Михайло Олександрович не надав до суду апеляційної інстанції жодних доказів щодо перебування в іншому судовому засіданні, клопотання про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

Більш того, апеляційний суд приймає до уваги, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду матеріалів, вважає можливим слухати справу у відсутність учасників, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Так, частиною 7 ст.294 КУпАП, передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №142203 від 06.06.2021 року;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; результатом алкотесту від 06.06.2021 року за допомогою приладу «Драгер» ARLM-0410 стосовно ОСОБА_1 , результат тесту 1,32 проміле;

-відеозаписом з відеореєстратора №1877, №1874 та іншими матеріалами справи.

Таким чином, аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 постановою Приморського районного суду м.Одеси від 18 листопада 2021 року та порушенні ним вимог п. 2.9 ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У доводах апеляційної скарги, апелянт звертає увагу апеляційного суду на порушення співробітниками поліції нормативних актів з приводу передбаченого порядку проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння. Вважає, що ці порушення є підставою для скасування постанови районного суду та закриття провадження по справі.

Так, з метою перевірки доводів викладених в апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - Білана Михайла Олександровича та прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, апеляційним судом було переглянуто відеозапис №01874@063910 події правопорушення. З якого вбачається, що ОСОБА_1 06.06.2021 року о 08 годині 00 хвилин, керував транспортним засобом Land Rover Range Rover, державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

У доводах апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що не здійснював керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Однак, з відеозапису №01874@063910 встановлено, що безпосередньо ОСОБА_1 сидів за кермом автомобіля при його зупиненні працівниками поліції о 08 годині 00 хвилин. Під час спілкування, поліцейські встановили, що ОСОБА_1 може перебувати в стані алкогольного сп`яніння і належним чином роз`яснили порядок проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Апелянт в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що огляд працівника поліції на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції відбувався з порушенням статті 266 КУпАП.

Однак, дані доводи спростовуються наступним, з відеозапису вбачається, що перед початком огляду на приладі «Драгер» поліцейські роз`яснили спосіб і порядок проходження огляду. О 08:24:50 годині, ОСОБА_1 продув DRAGER ALCOTEST належним чином, та згідно із показниками газоаналізатору, виявлено 1,32 % проміле алкоголю.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 не розуміє положень чинного законодавства та порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не розуміє українську мову. Однак, апеляційний суд звертає увагу на те, що працівниками поліції, було роз`яснено його права і на англійській мові, у тому числі, та надано можливість скористатись правовою допомогою. Згідно відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) встановлено, що інспектор поліції відповідав на всі запитання останнього та дозволяв користуватись засобами зв`язку, що останній і робив. При цьому, матеріалами справи встановлено, що останній тривалий час проживає в Україні та працює директором компаніі «БОА».

Більш того, на відеозапису подій, що відбувалися 06.06.2021 року ОСОБА_1 не заперечував, що він вживав алкоголь.

З відеозапису нагрудної камери працівника поліції також чітко вбачається, що ОСОБА_1 намагався пропонувати неправомірну вигоду працівникам поліції за не складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП.

Безпідставними є і твердження апеляційної скарги про те, що зйомка на портативний відео реєстратор велась не належним чином.

Так, відповідно до п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за N 28/32999 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення.

Апеляційним судом, після ретельного перегляду відеозаписів з нагрудних камер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що знаходиться на диску, які були долучені до справи, вбачається, що відеозапис є безперервним, він містить достовірні дані про дії ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому його можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Доводи апеляційної скарги щодо незалучення свідків при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння є неспроможними, виходячи з наступного.

Відповідно ст 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в салоні автомобіля Land Rover Range Rover, державний номер НОМЕР_1 пляшок від алкогольних напоїв, є неспроможними, з огляду на те, що на відеозаписі №01874@063910 а саме, на 08:07:59 секунді чітко вбачається наявність пляшок від алкогольних напоїв в салоні автомобіля.

Слід зазначити, що відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Суду не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому слід зазначити, що згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час перегляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Білана Михайла Олександровича - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 18 листопада 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Туреччини, який працює: директор компанії «БОА», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Т.В. Цюра