Гайворонський районний суд Кіровоградської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

__________________________________________І________________________

Справа №: 385/399/22 3/385/251/22
08.06.2022 рокум. Гайворон

Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Гришак А.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Волощука В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП України в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Гайворонським РВ УМВС України в Кіровоградській області 22.08.2000 року, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №003808 від 22.04.2022 року, ОСОБА_2 22.04.2022 року о 21 год. 27 хв. в м. Гайворон, вул. Б.Хмельницького керував транспортним засобом мопедом «Honda Dio» в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest», що підтверджується тестом № 2293 від 22.04.2022, результат огляду становить 0,46‰ чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху.

18.05.2022 року ОСОБА_2 надав до суду письмове заперечення та доповнення до письмових заперечень в яких зазначає наступне.

22.04.2022 року відносно нього інспектором СРПП ВП №1 м. Гайворон Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області Білоус І.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП в зв`язку з тим, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив правила дорожнього руху п. 2.9 а.

Однак, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Потім йому повідомили, щоб він проходив тест на ступінь алкогольного сп`яніння як водій, але не зрозумів для чого проходити тест, якщо він не їхав та взагалі зупинений працівниками поліції не був. Тобто керування ним мопедом «Хонда Діо» встановлено на внутрішнє переконання інспектора СРПП ВП №1 м. Гайворон Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області Білоус І.В., хоча жодного належного та допустимого доказу на підтвердження цієї обставини, а саме відеофіксації, показів свідків немає.

А тому з вищевикладеного та доказів, які знаходяться в матеріалах справи він не може бути суб`єктом складу адміністративного правопорушення згідно ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки не є водієм, а те що пройшов тест на ступінь алкогольного сп`яніння, то виконав вимогу працівника поліції, оскільки порушив правила комендантської години та не хотів здійснювати якихось провокацій та юридичною необізнаністю.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №003808 здійснені доповнення після вручення йому, оскільки протокол, який отримав він, частини статті 130 КУпАП не зазначено, а в протоколі копію якого йому надав Гайворонський районний суд зазначено частина 1 статті 130 КУпАП, тобто були дописи без його відома, що є порушенням законодавства, а тому протокол є недопустимим доказом, так як складений в порушення закону та йому наданий із виправленнями не був і виправлявся не в його присутності.

ОСОБА_2 також зазначає, що в якості доказів на підтвердження обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та підтвердження його вини до суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 003808 від 22.04.2022, роздруківку із Газоаналізатора марки «Драгер Алкотест 6810», диск із відеозаписом події.

Разом із тим, надані до суду матеріали не є належними та допустимими доказами та не можуть свідчити про наявність в його діях складу правопорушення з огляду на наступне.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

За змістом положень ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Порядок огляду на стан сп`яніння водія проводиться відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкції).

Відповідно до п. 3 розділу II Інструкції, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Пунктами 4-5 розділу II Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Крім того, п. 10 розділу II Інструкції встановлено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Із наведеної вище норми слідує, що поліцейський після установлення факту перебування особи у стані сп`яніння (якщо після проведення тесту цифровий показник алкоголю в крові буде більше 0,2 проміле) складає акт огляду, в якому зазначає результати огляду.

У вказаному акті огляду поліцейський обов`язково зазначає виявлені ознаки у зв`язку з якими проведений огляд; назву, номер спеціального технічного засобу за допомогою якого проведений огляд; результати огляду на стан сп`яніння.

Акту огляду поліцейським складено не було, примірник такого акту йому не вручено та до матеріалів, які надані до суду, не долучено, що є суттєвим порушення Інструкції та порядку огляду на стан сп`яніння.

Із наданих до суду адміністративних матеріалів взагалі не можливо встановити номер спеціального технічного засобу за допомогою якого проведений огляд, дату його останнього калібрування, для перевірки правомірності його застосування в даному випадку.

Протокол про адміністративне порушення також не містить номеру спеціального технічного засобу за допомогою якого проведений огляд, тільки його модель.

Окремо зазначає, що долучена до матеріалів роздруківка із спеціального технічного засобу «Драгер Алкотест 6810» є не належної якості та не містить інформації про номер спеціального технічного засобу, дату його останнього калібрування та інші необхідні елементи, зокрема у ній не зазначено номер протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до якого здійснювалося тестування на алкоголь.

Інструкцією з експлуатації газоаналізатору Drager «АРLЕЕ» (яка є публічно доступною) Розділом «Інтервали технічного обслуговування» передбачені інтервали технічного обслуговування приладу перевірка калібровки кожні 6 місяців.

Із результатами тесту, які зазначені у даній роздруківці, він не погоджується, а перевірити правомірність застосування даного технічного засобу не являється за можливе із зазначених вище підстав.

Таким чином, достатніх та необхідних доказів його вини в інкримінованому правопорушенні немає, тому з огляду на викладене просить закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 факт правопорушення не визнав та пояснив, що він не керував транспортним засобом.

Захисник ОСОБА_2 адвокат Волощук В.В. в судовому засіданні просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 вказав, що в квітні 2022 року точної дати не пам`ятає, близько 21 год. він знаходився по вул. Б. Хмельницького в м. Гайворон. Біля нього проходив ОСОБА_2 та руками вів мопед. Після цього до останнього під`їхали поліцейські. Вказав, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом.

В судові засідання 24.05.2022, 08.06.2022 року, інспектор СРПП ВП №1 (м. Гайворон) сержант поліції Білоус І.В. не з`явився, хоча про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується розписками повістки про виклик до суду, які наявні в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та пояснення свідка ОСОБА_3 , переглянувши відео із нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до такого висновку.

Згідно з усталеною практикою розгляду національними судами справ про адміністративне правопорушення вказані норми права, що містяться в ст. 62 Конституції України, застосовуються судами України під час розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Норми Конституції України є нормами прямої дії (ст. 8 Конституції України)

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наявних у справі відомостей щодо часу, місця, способу настання обставин цього адміністративного правопорушення, та безпосередньо ролі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтями 251,280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до приписів ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно до абз. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У контексті справи суд зазначає про наступне.

Так, у відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У справі «Барбера, Мессегу і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини установив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої права та обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться в провину, всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

ЄСПЛ у своїх рішеннях указує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презупцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України»)

З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке поставлено за провину особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище (див. постанову ВСКАС у справі №537/2088/17 від 15.05.2019).

Разом з тим, у цій ситуації зібрані матеріали, як докази, уповноваженою на складання протоколу про адміністративні правопорушення, визначеного статтею 255 цього Кодексу, особою, за своєю суттю залишають місце сумнівам, як наслідок, не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», з огляду на таке.

За частиною 1 статті 130 КУпАП, за якою уповноваженою особою поліції кваліфікуються дії особи, що притягається до адміністративної відповідальності, передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У доданому до Протоколу диску як доказ вини ОСОБА_1 працівниками поліції надано відеофайл, дослідивши у судовому засіданні та оцінивши який суд дійшов висновку, що він не має інформації, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, і саме тим, який зазначено у Протоколі. Тому суд дійшов висновку, що вказані відеофайли є недопустимими та недостовірними доказами.

Таким чином, не є можливим і однозначно констатувати факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про неустановленість факту у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознак складу діяння, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і уст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких умов, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважаю, що провадження у цій справі слід закрити на підставі п. 1ст. 247 КУпАП, який вказує на те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст.284та ст.247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

Керуючись ст. ст.40-1, 130,245,247,251,252,256,280,283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Гайворонський районний суд Кіровоградської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя :А. М. Гришак

Дата документа 08.06.2022