Справа № 396/1812/21
Провадження № 3/396/36/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2022 року м. Новоукраїнка

Суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області Русіна Алла Анатоліївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 164 ч.1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №898161 від 18.12.2021 року, ОСОБА_1 18.12.2021 року близько 19:00 години, в Кіровоградській області, Новоукраїнського району в м. Новоукраїнка по пров. Лікарняний,1, здійснював господарську діяльність з надання послуг перевезення пасажирів на таксі, транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з НОМЕР_1 , без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання, без одержання ліцензії, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні інкриміноване правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП не визнав. Пояснив, що не працює таксистом та не надає послуги з перевезення пасажирів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне провадження у справі закрити з огляду на зазначене.

За змістом ст.7 КУпАПпровадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя вирішує питання про правильність складеного протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення поряд з іншим повинно бути чітко зазначено відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч. 1 ст. 164 КУпАП встановлена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди). Отже, диспозиція цієї частини статті 164 КУпАП є бланкетною, тобто необхідним є встановлення та зазначення у протоколі, норми яких законів порушила особа, діючи всупереч встановленому порядку зайняття господарською діяльністю.

Тобто в протоколі відсутнє посилання на нормативно-правові акти з наведенням підпункту, пункту, частини статті, що встановлюють обов`язок отримання дозвільних документів, ліцензії чи реєстрації певного виду діяльності.

Крім того, суду не надано доказів того, що ОСОБА_2 дійсно не зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності та не отримував ліцензії чи ліцензійної картки на здійснення певної господарської діяльності.

Разом з тим в описовій частині протоколу не зазначено, точних обставин вчинення адміністративного правопорушення, не викладені дані, яким чином він здійснював господарську діяльність з перевезення пасажирів, по якому маршруту та кому надавав послуги перевезення, чи отримував кошти за перевезення пасажирів, в протоколі взагалі відсутні докази на які посилається особа, що склала протокол про адміністративне правопорушення.

Статтею 42 Господарського кодексу України визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже, однією з обов`язкових ознак підприємницької діяльності є систематичність її здійснення.

Згідно ч. 2 ст. 19 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання підлягають державній реєстрації відповідно до цього Кодексу та закону.

Дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 р. згідно ст. З поширюється на державну реєстрацію всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Статтею 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 р. визначено перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню. Так, ліцензуванню, серед іншого, підлягає перевезення пасажирів автомобільним транспортом.

З роз`яснень, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 25.04.2003 р. «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» вбачається що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо, самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, аналіз викладеного дає підстави дійти висновку, що систематичною вважається діяльність у разі, коли подібні дії, а саме: надання послуг по перевозці пасажирів здійснюються протягом календарного року більше трьох разів. У такому випадку громадяни зобов`язані зареєструватися як суб`єкти підприємництва та отримати відповідну ліцензію на здійснення такого виду господарської діяльності, в протилежному випадку настає відповідальність за ч. 1 ст.164 КУпАП.

Крім того, частиною 3 статті 9 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів в тому числі на такий вид робіт як надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.

Санкція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає накладення штрафу з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої, проте до матеріалів справи не надані докази про вилучення виручки, одержаної від перевезення пасажирів.

Суд вважає, що жодних допустимих доказів, які б підтвердили, що ОСОБА_2 здійснював господарську діяльність, надаючи послуги з перевезення пасажирів матеріали справи не містять.

Крім того, додані докази не дають можливості дійти висновку про те, що ОСОБА_2 , особисто здійснював господарську діяльність, оскільки матеріали справи не містять відомостей про факти перевезення ним пасажирів протягом календарного року, а також про жодного пасажира, яким нібито було отримано особисто від ОСОБА_2 послуги з перевезення в протоколі не вказано.

Також є незрозумілим долучення до матеріалів справи пояснення ОСОБА_3 , її відношення до події, яка відбулась 18.12.2021 року, та складеного протоколу, оскільки сам протокол не містить даних про наявність цієї особи.

Отже, можна зробити висновок про те, що відсутні об`єктивні дані, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 здійснював господарську діяльність в розумінні ст. 42 Господарського кодексу України.

Крім того, відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» закріплений вичерпний перелік підстав для зупинення транспортного засобу. Перевірка ліцензій серед законних підстав - не зазначена.

Згідно з ч. 2 ст. 19 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності» зазначено, що контроль за наявністю у суб`єктів господарювання ліцензій здійснюють державні органи, на які згідно із законом покладено функції контролю за наявністю ліцензій.

Такий контроль відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт» покладається на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті. А відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження положення про Державну службу України з безпеки на транспорті» таким органом є Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), а не Національна поліція.

Тому перевірка ліцензії на здійснення господарської діяльності не входить до повноважень патрульного поліцейського.

З огляду на наведене суд вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 164 КУпАП.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_2 , в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки Новоукраїнським ГУНП в Кіровоградській області не надано належних доказів для підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч.1 ст.164 КУпАП.

Керуючись ст. ст.283,284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1ст.164 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя:А. А. Русіна