Справа № 463/7569/21 Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р.Р.
Провадження № 33/811/1747/21 Доповідач: Урдюк Т.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу адвоката Тимощука Олександра Івановича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бурштин Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 8 листопада 2021 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,0 гривень в дохід держави з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454,0 гривень судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 21 червня 2021 року о 08 год. 30 хв. по вул. Шота Руставелі,1 у м. Львові, керував транспортним засобом марки «SKODA OCTAVIA» р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager ARJL 0297» в присутності двох свідків, тест № 920 - результат 0,39 проміле, чим порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Тимощук О.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 08 листопада 2021 року та закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не був належним чином проведений, оскільки працівники поліції не з`ясували в останнього, чи той курив перед проходженням тесту, чи вживав якісь продукти харчування або напої, що містять невеликі концентрації алкоголю, або чи застосовував якісь спреї для порожнини рота з метою отримання об`єктивних даних та встановлення істини.

Як зазначає адвокат, ОСОБА_1 просив працівників поліції проїхати до медичного закладу з метою здачі крові та проведення аналізу на вміст етанолу в крові, оскільки був переконаний у своїй тверезості, однак відео не містить даних моментів, оскільки працівники поліції припиняли самостійно проведення фіксації, що є неприпустимим.

Також адвокат звертає увагу й на те, що працівниками поліції не роз`яснено ОСОБА_1 щодо умов проходження огляду на місці зупинки, а наявний в матеріалах справи акт огляду на стан алкогольного сп`яніння виконаний з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його представник - адвокат Тимощук О.І., будучи належним чином повідомленими про час та місце проведення такого, не з`явились. Від адвоката Тимощука О.І. 27 січня 2022 року надійшло клопотання про відкладення апеляційного розгляду, однак жодних даних, які підтверджують поважність неявки адвоката та особи, інтереси якої він представляє, апеляційному суду не представлено. З огляду на те, що апеляційний розгляд вже відкладався за клопотанням Тимощука О.І. , ним не підтверджено поважність причин неявки до апеляційного суду, враховуючи вимоги ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає, що неявка ОСОБА_1 та його адвоката Тимощука О.І. не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №265462 від 21 червня 2021 року (а.с. 2), згідно з яким ОСОБА_1 21 червня 2021 року о 08 год. 30 хв. по вул. Шота Руставелі,1 у м. Львові, керував транспортним засобом марки «SKODA OCTAVIA» р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager ARJL 0297» в присутності двох свідків, тест № 920 - результат 0,39 проміле.

Зі змістом складеного протоколу ОСОБА_1 ознайомився, та у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», по суті порушення зазначив, що на даний час надавати такі відмовляється. Крім цього, ОСОБА_1 було роз`яснено його процесуальні права, після чого останній без жодних зауважень та заперечень підписав вказаний протокол про адміністративне правопорушення у відповідних графах.

Покликання на те, що працівники поліції не з`ясували у ОСОБА_1 , які продукти та напої він вживав перед проведенням огляду, чи не застосовував якісь спреї для ротової порожнини, не заслуговують на увагу, оскільки на поліцейських покладено обов`язок перевірки дотримання водієм правил дорожнього руху, до яких не належать питання харчування водія та дотримання ним правил особистої гігієни. Крім того, чинним законодавством встановлено фіксовану норму алкоголю в крові, яка підтверджує факт перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, а саме: більше, ніж 0,2‰. Тобто таким, що перебуває у стані сп`яніння, є водій, у якого в крові виявлено понад 0,2‰ алкоголю. При цьому будь-який інший показник спеціального технічного засобу, який є меншим за 0,2‰, не дає підстав для притягнення водія до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Викладені у протоколі обставини також підтверджуються наявним у матеріалах справи записом з камер спостереження патрульних, з якого слідує, що ОСОБА_1 погодився пройти та пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою пристрою «Drager Alcotest». Відповідно до роздруківки приладу «Drager 6820», прилад ARJL-0297, тест №920 (а.с. 1) за результатом проведеного на місці зупинки транспортного засобу огляду в освідуваної особи ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння 0,39‰, та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), відповідно до даних якого огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. З результатом 0,39‰ ОСОБА_1 погодився, про що розписався у відповідній графі акта, чим водночас стверджується факт ознайомлення останнім з його змістом. Крім того, наведений акт спростовує доводи апелянта про те, що поліцейськими не зазначено, які саме ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 , стали підставою для проходження останнім огляду.

Твердження про те, що встановлення стану сп`яніння відбувалося за допомогою технічного засобу Drager Alcotest 6820, який має похибку, а тому такі не можуть братися до уваги, не є слушними з огляду на таке.

Пунктом 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 9 листопада 2015 року (далі - Інструкція) визначено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2‰ алкоголю в крові.

У технічних параметрах приладу «Drager Alkotest 6820» зазначено, що границі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі, зокрема, становлять: абсолютна похибка (Д): ± 0,04 ‰ - у діапазоні від 0 до 0,4 ‰.

Таким чином, навіть якщо враховувати допустиму норму алкоголю у видихуваному повітрі та похибку приладу «Drager Alkotest 6820», вміст алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 перевищував допустиму норму на 0,15 ‰. Поміж тим, положеннями статті 267 КУпАП визначено порядок оскарження заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до яких огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», з результатом якого погодився, заходи забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів протилежного суду не представив. Таким чином у апеляційного суду відсутні підстави вважати результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, що становив 0,39%, неналежним доказом у справі.

При цьому доводи апелянта стосовно того, що ОСОБА_1 висловлював бажання пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я апеляційний суд оцінює критично, адже такі жодними доказами не підтверджені.

Крім того, у своїй апеляційній скарзі адвокат Тимощук О.І. зазначає, що з результатом 0,39% його довіритель погодився, однак він не погоджувався з тим, що перебував у стані алкогольного сп`яніння. Разом з тим, зазначений результат алкотестера і є доказом перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому, зокрема, відображено факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта стосовно складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП і постанови за ч. 1 ст. 122 КУпАП за різними адресами (вул. І.Франка, 37, м. Львів та вул. І.Франка, 27, м. Львів відповідно) не спростовують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

На переконання апеляційного суду, досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою, є належними та допустимими, та такими в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 8 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Тимощука Олександра Івановича в його інтересах - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Урдюк Т.М.