Справа № 163/37/22
Провадження № 3/163/170/22
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2022 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С.

з участю представника Волинської митниці Кондратюка І.П.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0897/20500/21 про притягнення до відповідальності за ч.6 ст.481 МК України

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдова, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого, закордонний паспорт НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), який 04 серпня 2018 року через митний пост Одеської митниці Держмитслужби увіз автомобіль "Рено", польський номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , в режимі тимчасового ввезення в Україну на строк до 04 серпня 2019 року, перевищив строк тимчасового ввезення цього транспортного засобу особистого користування більше ніж на 30 діб, що виявлено 20 грудня 2021 року на митному посту "Ягодин" Волинської митниці, чим вчинив правопорушення, передбачене за ч.6 ст.481 МК України.

На розгляд справи порушник не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату та місце розгляду; заяв чи клопотань щодо суті протоколу та процедури його розгляду не подав.

Протокол про порушення митних правил складався в присутності ОСОБА_1 , в ньому було зазначено датою його розгляду 20 січня 2022 року і адресу Любомльського районного суду, де мав проводитись розгляд. На цей день розгляд справи не відбувся через пожежу в приміщенні суду, однак і сам ОСОБА_1 в суд не з`явився.

Після відновлення роботи суду справа призначалась до розгляду на 12 травня та 16 червня 2022 року. Про проведення засідання відомості були відображені в списку справ на сайті суду, де також публікувались і виклики ОСОБА_1 на розгляд протоколу. За весь цей тривалий період жодні заяви чи клопотання ОСОБА_1 щодо суті протоколу чи процедури його розгляду до суду надходили.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях.

В рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" Суд зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином, Любомльським районним судом вживалися усі необхідні та можливі заходи для забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності, зокрема, для належного повідомлення про час та місце розгляду справи.

За таких обставин вбачаються підстави для проведення розгляду протоколу за відсутності ОСОБА_1 .

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявив, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просив накласти стягнення в межах санкції ч.6 ст.481 МК України у вигляді штрафу.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.6 ст.481 МК України правопорушення повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, витягами з модуля "Диспетчер зони митного контролю та Пасажирського пункту пропуску" АСМО "Інспектор" та ЄАІС Держмитслужби, письмовими поясненнями порушника, службовою запискою інспектора митниці.

Згідно із ст.103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч.1 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Відповідно до ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, … не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Визначення аварії наведених в цій статті понять надано в п.2 розділу Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657:

аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи;

документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили;

обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події;

факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

В письмових поясненнях причиною невиконання зобов`язання про зворотне вивезення автомобіля порушник назвав поломку транспортного засобу, однак жодними доказами це не підтвердив, як і факту, що він з приводу такої поломки чи порушення відповідного строку звертався в митні органи.

Отже, обставин, що об`єктивно та відповідно до закону перешкоджали б йому виконати зобов`язання реекспорту транспортного засобу, порушник не навів.

Зазначене свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.6 ст.481 МК України правопорушення і відсутність підстав для звільнення його від відповідальності.

Щодо застосування в цій справі положень Закону України від 08 листопада 2018 року № 2612-VIII в редакції Закону України від 16 травня 2019 року № 2725-VIII вбачаються підстави для такого висновку.

Закон від 08 листопада 2018 року № 2612-VIII опублікований в газеті "Голос України" 24 листопада 2018 року і набрав чинності з наступного дня. При цьому зміни до ст.481 МК України вступали в дію через 180 днів з дня, наступного за днем опублікування.

Законом від 16 травня 2019 року № 2725-VIII строк набрання чинності таких змін збільшено до 270 днів, тому редакція ч.6 ст.481 МК України є чинною з 22 серпня 2019 року.

Строк зворотного вивезення транспортного засобу за обставинами цієї справи збіг 04 серпня 2019 року. З 05 серпня 2019 року почалась бездіяльність ОСОБА_1 щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України, яка тим самим утворює триваюче правопорушення.

Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.

На момент свого початку протиправна бездіяльність ОСОБА_1 строком понад 10 діб тягнула відповідальність за редакцією ч.3 ст.481 МК України, яка передбачала стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Незважаючи на прийняття і набрання чинності законом, який диференціював перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів і посилював відповідальність в залежності від конкретного строку перевищення, ОСОБА_1 до часу складення протоколу про порушення митних правил своє зобов`язання не виконав і продовжував протиправну бездіяльність.

Отже, вчинене ОСОБА_1 триваюче правопорушення, яке виявлене на час дії нового закону, слід кваліфікувати за ч.6 ст.481 МК України.

Враховуючи доведеність вини порушника, передбачену законом санкцію та відсутність відомостей про місцезнаходження транспортного засобу, стягнення на ОСОБА_1 слід накласти у вигляді штрафу в розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З порушника відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень.

Штраф в розмірі 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень підлягає стягненню на рахунок UA5003500 в Казначействі України (ЕАП) (, отримувач ГУК у Волинській області/село Вишнів, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу "адміністративні штрафи та інші санкції "05" Державна митна служба України").

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору на рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.С.Чишій