Справа № 482/40/22
Номер провадження 3/482/162/2022
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2022 року м. Нова Одеса

Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Баранкевич В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 298259 від 01.01.2022 року, ОСОБА_1 01.01.2022 року о 12 год. 30 хв. в Миколаївській області у Новоодеському районі в м. Нова Одеса, керував транспортним засобом «ВАЗ 21099», н/з НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння обличчя. Водієві було запроновано пройти медичний огляд в установленому за законом порядку на місці зупинки, за допомогою тех.. приладу «Alcotest Drager» ARRM 3601. Згідно тесту №2246 склав 0.38% проміле. Водій знаходиться в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до протоколу, своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення вимог, встановлених п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив стосовно інкримінованого йому правопорушення, вини у вчиненні якого він не визнав, вказавши, що дійсно він рухався на своєму автомобілі марки ВАЗ-21099 по вул. Незалежній в м. Нова Одеса. Його зупинили працівники поліції, які не представились та не вказали причину зупинки його автомобіля. А відразу сказали йому, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 повідомив, що він не вживав спиртного. На його прохання та заперечення працівники поліції не реагували.

Крім того, працівники поліції сказили йому, що його автомобіль заберуть на штрафмайданчик за допомогою евакуатора, за що він заплатить великі кошти. Він розумів, що штрафмайданчик та евакуатор коштують великих грошей, у зв`язку з чим він був вимушений підписати протокол і там вказав, що «не згоден».

Так, як у нього не було іншого виходу, він продув драгер на вулиці на морозі, покажчик якого він не бачив, йому дали лише роздруківку у якій вказано 0,38 проміле. Вивчаючи інструкцію до вказаного драгеру у нього є похибка на морозі у 20%, що підтверджує, що він був тверезий.

Його права працівники поліції не роз`яснили, тобто він не знав, що можна було поїхати до найближчого лікувального закладу і пройти там тест на стан алкогольного сп`яніння, при цьому здати кров, яка б точно показала, що він не вживав спиртного. Свідків залучено не було. А також, у справі відсутнє направлення на огляд його в медичному закладі.

Враховуючи вище викладене вважає, що його права порушені, матеріали справи про адміністративне правопорушення та роздруківка Драгеру сфабриковані працівниками поліції. У зв`язку з чим просить суд провадження у справі у відношенні до нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Положеннями ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свободи громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержанняКонституціїі законів України, повага до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Згідно п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 251 КУпАП, на співробітників поліції, як на осіб, що в силу ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, в т.ч. й за ст. 130 КУпАП, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог ст.ст. 251 та 256 КУпАП, мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.

За змістом ч.2, ч.3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пунктом 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі - Порядок), визначено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тобто, статтею 266 КУпАП, пунктом 6 Порядку та пунктом 7 розділу І Інструкції чітко і послідовно визначено алгоритм огляду поліцейським водія на стан сп`яніння.

Відповідно до досліджених в якості доказу відеозаписів нагрудного реєстратора поліцейських встановлено факт розмови ОСОБА_1 з поліцейськими біля автомобіля поліції та зафіксовано момент складання протоколу про адміністративнене правопорушення. Але виявлено ряд порушень, а саме: працівник патрульної поліції не повідомив причини зупинки транспортного засобу, не вказав за якими ознаками він вбачає, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, не запропонував водієві пройти такий огляд в найближчому медичному закладі, хоча ОСОБА_1 вказував на те, що він не вживав алкогольні напої, про що також зазначив в протоколі. А також, працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення не представився, що також не підтверджується іншими доказами, наявними у матеріалах справи.

Крім того, в матеріалах справи відсутній акт про відмову ОСОБА_1 від медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відсутнє в матеріалах справи також направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з зазначенням виявлених поліцейськими ознак сп`яніння.

Зазначені обставини свідчать про порушення поліцейськими порядку направлення особи для проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та про порушення самого порядку такого огляду.

Таким чином, належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт його зупинки працівниками поліції, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

З огляду на вищевикладене, відсутні докази та не доведено в судовому засіданні, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП з наведених вище обставин.

Інші належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні за ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять та суду не надані.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з роз`ясненнями п. 24 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи дане рішення, суд керується п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області В.О. Баранкевич