ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/3646/22Головуючий у 1-й інстанції Позняк В.М.
Провадження № 33/817/311/22 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ст.185 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Щербатюка О.Д.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнено до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Щербатюка О.Д. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2022 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 136 (сто тридцять шість) гривень.

Як визнав суд, 15 січня 2022 року о 01 год 40 хв. громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи на АЗС "ВОГ", що по вул. Смиковецьке шосе у м. Тернопіль, не виконував законних вимог працівників поліції про припинення адміністративного правопорушення, при цьому відмовився передати своє посвідчення водія та шарпав за форменний одяг працівників поліції, чим своїми діями вчинив злісну непокору законній вимозі працівників поліції.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнено до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Щербатюк О.Д. вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необгрунтованою.

Зазначає, що працівники поліції при оформленні матеріалів справи відносно ОСОБА_1 не дотрималися встановленого законом порядку фіксації правопорушення та зібрання і оформлення доказів.

Вказує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення розглянуто Тернопільським міськрайонним судом у відсутності ОСОБА_1 , присутність якого згідно закону є обов`язковою.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2022 року і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_1 не був присутній при розгляді справи, а копію постанови Тернопільського міськрайонного суду від 15 квітня 2022 року, яка була надіслана на його адресу не отримував і лише 05.05.2022 року під час ознайомлення адвоката Щербатюка О.Д. з матеріалами справи, ОСОБА_1 дізнався про наявність оскаржуваної постанови.

Заслухавши апелянта - адвоката Щербатюка О.Д., який підтримав подану ним апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову суду першої інстанції відносно ОСОБА_2 і закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

За загальним правилом, визначеним ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк, за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів провадження, особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , участі у розгляді справи судом першої інстанції не приймав, а з постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2022 року ознайомився 05 травня 2022 року, а отримав її 16 травня 2022 року, після чого 20 травня 2022 року його захисник адвокат Щербатюк О.Д, подав апеляційну скаргу.

За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено апелянтом з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд констатує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції проведено у відповідності до розділу IV КУпАП, яким регламентовано порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.185 КпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, диспозицією ст.185 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку. Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки,суспільні відносини у сфері державного управління. Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку. Особливість застосування ст.185 КУпАП полягає у тому, що злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського має бути при виконання ним службових обов`язків з охорони громадського порядку. За змістом роз`яснень п.7 Пленуму Верховного Суду України від 26.06.1992 року (з подальшими змінами), злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення від 15.01.2022 року серії ВАБ №816915, оформленого поліцейським СРПП ВП № 4 (м. Збараж) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області сержантом поліції Чорноусом М., який був предметом дослідження суду першої інстанції, встановлено, що ОСОБА_1 15 січня 2022 року о 01 год. 40 хв.на АЗС "ВОГ", що по вул. Смиковецьке шосе у м. Тернопіль, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння не виконував законних вимог працівників поліції про припинення адміністративного правопорушення і при цьому, на вимогу працівника поліції, відмовився передати своє посвідчення водія та шарпав за формений одяг працівників поліції.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП. а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Таким чином, зафіксовані у протоколі відомості про вчинене правопорушення, за умови їх підтвердження іншими об`єктивним даними, можуть бути оцінені судом як доказ у справі щодо наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Зокрема, матеріалами відеофіксації правопорушення підтверджується, що ОСОБА_1 не виконував законні, неодноразово повторені йому вимоги працівників поліції, які виконували свої обов`язки по охороні громадського порядку. При цьому, ОСОБА_1 поводив себе зухвало, вчиняючи дії, які відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про порушення прав ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом даної адміністративної справи у його відсутності, не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції було прийнято усіх необхідних заходів для належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи і він був належним чином повідомлений про розгляду справи.

При цьому, місцевий суд неодноразово відкладав розгляд справи, як за заявою ОСОБА_1 , так і його захисника адвоката Щербатюка О.Д.

Апеляційний суд звертає також увагу, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також, у справі "Каракуця проти України" у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

В даному випадку ОСОБА_1 , як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, зацікавленості у розгляді його справи не проявляв, ігноруючи своїми процесуальними обов`язками.

Окрім того, поновивши строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2022 року, апеляційний суд надав можливість ОСОБА_1 скористатися своїми парами щодо участі у розгляді справи про адміністративні правопорушення. Проте, жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ст.185 КУпАП є правильним.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2022 р відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату Щербатюку О.Д. строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Щербатюка О.Д. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2022 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя