Справа № 127/9881/22
Провадження № 3/127/3192/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 2 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №412795 від 08 травня 2022 року, складеного о 12.51 год. у м. Вінниці по вул. Олега Антонова, 28, 08 травня 2022 року о 12.45 год. у м. Вінниці по вул. Олега Антонова біля будинку №28, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VIPER APRILIA» б/н, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звуженні зіниці ока, що не реагують на промені світла, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Водій від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку на місці зупинки, що було зафіксовано на бодікамеру 470730 під час безперервної відеофіксації, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №203013 від 11 травня 2022 року, складеного о 17.00 год. у м. Вінниці по вул. Малогвардійська, 31/1 слідує, що 11 травня 2022 року о 16.53 год. у м. Вінниці по вул. вул. Малогвардійська, 31/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VIPER APRILIA» б/н, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Водій від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку на місці зупинки, що було зафіксовано на бодікамери 470734, 470739 під час безперервної відеофіксації, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Справи про вчинення ОСОБА_1 вказаних адміністративних правопорушень надійшли до суду одночасно та постановою суду від 06 червня 2022 року об`єднані в одне провадження.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час, день та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, визначеному чинним законодавством за єдиною відомою суду адресою, що підтверджується матеріалами справи. Виклик ОСОБА_1 здійснювався шляхом направлень судової повістки поштовими засобами зв`язку, однак конверти з поштовими відправленнями повернулися до суду не врученими із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Суд вважає, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення, не був позбавлений можливості реалізувати усі свої права, визначені КУпАП у будь-який спосіб. Однак жодних дій для обґрунтування власної позиції у справі ним здійснено не було.

Крім того, КУпАП визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст.268 КУпАП), однак розгляд справи за ч. 2 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, не належить до цих випадків.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом установлено, що 08 травня 2022 року о 12.45 год. у м. Вінниці по вул. Олега Антонова біля будинку №28, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VIPER APRILIA» б/н, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звуженні зіниці ока, що не реагують на промені світла, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Водій від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку на місці зупинки, що було зафіксовано на бодікамеру 470730 під час безперервної відеофіксації, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Крім того, судом установлено, що 11 травня 2022 року о 16.53 год. у м. Вінниці по вул. вул. Малогвардійська, 31/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VIPER APRILIA» б/н, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Водій від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку на місці зупинки, що було зафіксовано на бодікамери 470734, 470739 під час безперервної відеофіксації, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Наявність складів адміністративних правопорушень та вина ОСОБА_1 , крім вищевказаних протоколів, підтверджується: відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції якими зафіксовано хронологія подій в кожну із дат, зокрема, убачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладах охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 категорично відмовився; направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КП ВОНД «Соціотерапія» від 08 та 11 травня 2022 року в яких зазначені ознаки сп`яніння виявленні працівниками патрульної служби в ОСОБА_1 ; рапортами працівниками патрульної служби від 08 та 11 травня 2022 року.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Вказані ознаки наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1 визначені у протоколах про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №412795 від 08 травня 2022 року та БР №203013 від 11 травня 2022 року.

Відповідно до Розділу І п. 6, 7 цієї Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Разом із тим, згідно п. 12 зазначеної Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.2 ст.130 КУпАП наступає відповідальність за повторне розтягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті. Повторним відповідно до статті 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню. Повторність правопорушення визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили.

Як слідує з матеріалів справи, зокрема довідки ВАП, а також даних Єдиного державного реєстру судових рішень постановою суду від 18 березня 2022 року в справі №127/4409/22 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння та на нього було накладено стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки без оплатного вилученням транспортного засобу.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП, що виразилось у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, суд дійшов висновку, що його вина цілком доведена. Факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння зафіксований відповідними належними доказами та жодним чином не спростований та оскільки водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння й є особою, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані сп`яніння, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП.

Відповідно до статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та попередження вчинення нею нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд враховує таке.

Санкцією ч.2 ст.130 КУпАП встановлене адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або ж адміністративний арешт з позбавленням права керування транспортними засобами та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб.

Аналізуючи надані суду матеріали, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Щодо наявності правових підстав для застосування до ОСОБА_1 такого виду адміністративного стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу, суд враховує, що станом на час розгляду справи в суду відсутні докази, які свідчили про належність транспортного засобу ОСОБА_1 , а тому відсутні підстави для застосування такого виду стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу.

Вирішуючи питання щодо обсягу застосованого стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

В той же час, згідно з ч.3 ст.30 КУпАП у разі, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Як слідує з матеріалів справи постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 березня 2022 року у справі № 127/4409/22 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КпАП України, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000,00 гривень, на користь держави із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки без оплатного вилучення транспортного засобу. З відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень слідує, що вказане рішення набрало законної сили 29 березня 2022 року.

Тобто не відбутий строк даного стягнення на момент винесення судового рішення складає 2 роки 9 місяців 24 дня.

Отже при призначенні ОСОБА_1 остаточного стягнення в частині позбавлення права керування транспортним засобом необхідно приєднати невідбуту частину стягнення за постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 березня 2022 року, яка становить 2 роки 9 місяців 24 дня позбавлення права керування транспортними засобами до розміру стягнення, яке передбачене санкцію ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме 3 роки позбавлення прав керування транспортним засобом, тобто загальний строк становить 5 років 9 місяців 24 дня.

Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 496,20 грн, сплата якого передбачена ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст. 36, 40-1, ч. 2 ст. 130, ст. 221, 268, 276, 279, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривні) на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП шляхом приєднання до застосованого стягнення невідбутої частини стягнення визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривні), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років 9 (дев`ять) місяців 24 (двадцять чотири) дні.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення до виконання 3 (три) місяці.

Суддя: