Номер провадження 3/523/794/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2022 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Далеко К.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого ФОП ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

05.09.2021 року сержантом поліції Бобок М.І. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №135299, згідно якого 05.09.2021 о 12год.57хв в місті Одесі по вул.Миколаївська дорога, 182, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопед айва А 0800 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на ПВР 1428, 1414, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення не визнав. Крім того пояснив, що він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, за допомогою Драгера, результати огляду не виявили ознак алкогольного сп`яніння. Після цього, йому безпідставно запропонували проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак роз`яснили, що якщо він не проїде, то зможе протягом огляд самостійно, і принести ці докази суду, на підставі чого суд протокол скасує. Йому роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Адвокат ОСОБА_1 Мевлід Д.М., з`явившись до судового засідання, просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, подав до суду клопотання про залучення доказів, зокрема Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння КНП «ООМЦПЗ», стосовно ОСОБА_1 , від 09.09.2021 року № 001288, дата огляду 05.09.2021 року, згідно якого «ознак сп`яніння не виявлено». Також зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки мопедом електроскутером ОСОБА_1 не керував, а просто його катив. Крім того, електроскутер взагалі не відноситься до транспортних засобів. Зауважив на тому, що працівниками поліції не складалось направлення до медичного закладу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Мевлід Д.М., дослідивши матеріали справи, оглянувши у судовому засіданні відео боді-камери працівників поліції №01414, 01428, суд доходить таких висновків.

Відповідно до положень ч.1 та 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог статей 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Відповідно до ч.2 5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

За вимогами п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, і відмова пройти огляд фактично прирівнюється до визнання своєї провини.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення про те, що 05.09.2021 о 12год.57хв в місті Одесі по вул. Миколаївська дорога, 182, водій керував транспортним засобом мопед айва А 0800 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на ПВР 1428, 1414, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Оглянувши в судовому засіданні надані суду відеозаписи з нагрудної боді-камери працівника поліції № 01414-001414 суд встановив наступне:

- 12:35:33 працівники поліції зупинили ОСОБА_1 ;

- 12:40:30 ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результати показали відсутність алкогольного сп`яніння;

- 12:42:12 працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. При цьому, роз`яснив, що якщо він не поїде зараз в медичний заклад, то відносно нього буде складено протокол, однак протягом двох годин він може проїхати на аналізи самостійно, і потім відповідний висновок надати суду;

- 12:46:28 ОСОБА_1 повідомляє інспектору поліції, що він не готовий їхати негайно;

- 12:46:55 інспектор поліції зазначає ОСОБА_1 , що краще пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння зараз, інакше у вільний час він повинен проїхати, здати аналіз, висновок надати суду и протокол скасують;

- 12:52:10 інспектор поліції роз`яснює ОСОБА_1 , що він просто пред`явить до суду висновок аналізу, що тверезий, і все;

- 13:04:10 ОСОБА_1 повідомляє інспектору поліції, що не відмовляється їхати;

Аналіз наведених обставин, встановлених судом із відеозаписів з боді-камери поліцейського №01414-001414 та № 01428 свідчить про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Ознаками об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є, зокрема: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст.266 КУпАП та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість дії, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (далі Порядок). На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції Ta закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 вiд 09.11.2015 року була затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція).

Таким чином, відповідно до цих нормативних актів, оглядовi підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ i MBC.

Суд зазначає, що на відеозаписах №01414-001414 та № 01428 відсутні будь-які ознаки звужених зіниць очей, які не реагують на світло, порушення мови, поведінки яка не відповідає обстановці, що зазначені в протоколі. ОСОБА_1 одразу погодився на проходження аналізу за допомогою газоаналізатора DRAGER, результати якого показали відсутність ознак алкогольного сп`яніння.

Загальна поведінка ОСОБА_1 , зафіксована на відеозаписах, його прямих намірів відмовлятися від проведення огляну на стан наркотичного сп`яніння не демонструвала.

Судом встановлено, що під-час всієї розмови між ОСОБА_1 та поліцейським, останній, користуючись його юридичною недосвідченістю особи, заявляв про те що ОСОБА_1 зможе пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у вільний для нього час самостійно, та надавши висновок до суду, протокол про адміністративне правопорушення буде скасований.

Тобто, фактично інспектор поліції не лише перейняв на себе повноваження суду, а і роз`яснив ОСОБА_1 порядок проходження огляду в медичному закладі, який не відповідає вимогам ч. 4 ст. 266 КУпАП.

Суд зауважує на тому, що ОСОБА_1 не мав можливості пройти законний огляд самостійно у лікаря нарколога протягом двох годин з моменту зупинки, оскільки згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП прямо передбачено, що огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Також працівники поліції не вручили ОСОБА_1 направлення, як того вимагає п. п. 8, 12 розділу II Інструкції № 1452/735 (у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку І до цієї Інструкції).

Одночасно з цим, проведення огляду за відсутності працівника поліції та за відсутності направлення, виписаного працівником поліції, тягне за собою в силу вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП (огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним) недійсність огляду.

В свою чергу, ОСОБА_1 зазначаючи про неможливість негайного проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не розумів наслідки таких своїх дій, та сподівався (з огляду на те, що йому вказане було повідомлено та роз`яснено працівником поліції) що його можна пройти самостійно, у вільний для нього час.

З наступних відеоматеріалів, які наявні у справі, вбачається що ОСОБА_1 на часі - 13:04:10 повідомив інспектору поліції, що не відмовляється їхати до медичного закладу. Однак, ОСОБА_1 пояснили, що він вже відмовився і відносно нього заповнили протокол про адміністративне правопорушення.

Вищевикладене свідчить про невідповідність дій працівників поліції як вимогам Інструкції № 1452/735 "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", так і вимогам ч.4 ст.266 КУпАП.

У той же час, на виконання роз`яснень працівників поліції, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння самостійно, за власною заявою.

Згідно наданого суду висновку КНП «ООМЦПЗ» ООР від 09.09.2021 року, ОСОБА_1 пройшов 05.09.2021 року огляд на стан сп`яніння (акт медичного огляду особи, що керує транспортним засобом № 001288). Ознак сп`яніння не виявлено.

Наведені вище обставини породжують у судді сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 та наявності в його дія складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі "Лавентес проти Латвії" та від 08.02.2011 року по справі "Берктай проти Туреччини" наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій".

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь, суд доходить висновку що є недоведеним склад адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження в адміністративній справі підлягає закриттю з підстав п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись статтями 247,284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: К.О. Далеко