Справа № 308/2316/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Човганина М.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/414/20, за апеляційною скаргою захисника - адвоката Човганина М.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.03.2020.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , непрацюючий, визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 388841 від 11.02.2020 та постанови судді від 23.03.2020 вбачається, що ОСОБА_1 11.02.2020 о 18 год. на вул. П.Карпатського, 21 в с.Минай Ужгородського району, на порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, керував автомобілем марки «CITROEN C-ELYSEE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою спеціального приладу «Drager» в присутності свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

В апеляційній скарзі захисник Човганин М.І. в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову судді скасувати, провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що справа розглянута без участі ОСОБА_1 , і в ній немає доказів надсилання належним чином повідомлення про судове засідання, що призвело до порушення прав останнього, передбачених ст.268 КУпАП. Вважає, що огляд на стан сп`яніння був проведений з порушенням, яке, на його думку, полягає в тому, що газоаналізатор «Драгер Алкотест 6810» відсутній у державному реєстрі медичної техніки, свідоцтво про його державну реєстрацію втратило чинність 10.02.2015 і відповідного калібрування він не проходив. Вказує і на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає в повній мірі положенням ст.ст.254-256,266 КУпАП, оскільки не містить повного викладу суті правопорушення і в ньому не вказано чи погодився ОСОБА_1 з результатами його огляду, чи не наполягав на проходженні повторного огляду в медичному закладів, та суддею при винесені постанови не було належним чином ураховано вимоги ст.33 КУпАП.

-2-

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Човганина М.І., які підтримали апеляційну скаргу, перевірив матеріали справи, доводи апеляційної скарги та дослідивши докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст.251,252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Ці вимоги закону, всупереч доводів апеляційної скарги, судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

Незважаючи на заперечення захисником вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, така стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №388841 від 11.02.2020, зміст якого відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 388841 від 11.02.2020, ОСОБА_1 11. 02. 2020 о 18 год. на вул.П.Карпатського, 21 в с.Минай Ужгородського району, на порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, керував автомобілем марки «CITROEN C-ELYSEE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку за допомогою спеціального приладу «Drager» в присутності свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4

-3-

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою тесту № 810 від 11.02.2020, відповідно до яких ОСОБА_1 о 18 год. 12 хв. 11. 02. 2020, знаходився в стані алкогольного сп`яніння, проміле - 0,66 %; поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які засвідчили результати проведеного огляду на стан сп`яніння.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченим способом, а тому відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необгрунтованими. Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду не заперечив те, що вжив алкогольні напої та сів за кермо автомобіля.

Доводи апеляційної скарги про допущення працівниками поліції при оформленні матеріалів ряду порушень, є безпідставними і такі були предметом перевірки судом першої інстанції, яким суд надав відповідну оцінку.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №388841 від 11.02.2020 зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; а також зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, який від пояснень по суті правопорушення відмовився, а також від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення про, що в ньому наявні відповідні записи.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейським - інспектором СРПП №3 Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським дотримано вимоги ч.2 ст.251, ст.ст.256,265-2,266,268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №388841 від 11.02.2020 складено у відповідності до вимог, встановлених ст.256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в діях ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі захисника не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин справи.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставилось йому за провину.

Окрім того, поліцейськими складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та долучено його примірник до матеріалів справи, з якого вбачається, що огляд проведений за допомогою приладу «Драгер». Результат огляду на стан сп`яніння - 0,66 % проміле. Обставини огляду, викладені у акті, своїми підписами засвідчили свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , між тим ОСОБА_1 від підпису в акті відмовився.

-4-

Апеляційний суд враховує, що результат тесту, проведеного працівниками поліції, а саме - 0,66 % проміле, перевищує гранично допустиму норму (0,2% проміле) та беззаперечно вказує на перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, виключаючи можливу технічну похибку.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги захисника Човганина М.І. про те, що показники технічного приладу не можуть прийматись до уваги, оскільки не представлено даних про його сертифікацію та повірку, апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Згідно з пунктами першим та третім розділу ІІ Інструкції передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки, газоаналізатор Drager Alcotest, в тому числі 6810, включений до вказаного переліку.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016.

Відповідно до листа (який є публічно доступним) заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України № 45 від 18.01.2018 на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, використання медичних виробів «газоаналізатори Alcotest Drager», які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 по 10.02.2015, є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

У апеляційній скарзі не наведено переконливих доводів щодо неможливості застосування приладу Драгер Алкотест 6810, або заборони використання його на території України, за умови правомірності введення такого в експлуатацію на час дії дозвільних документів та своєчасного проходження відповідного калібрування.

При цьому, з роздруківки результату технічного приладу Drager Alcotest 6810, застосованого працівниками поліції для перевірки стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 вбачається, що вказаний технічний засіб пройшов повірку 02.08.2019. Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.11. 2016 за №1417/29547 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлені міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, а саме для газоаналізаторів - один рік.

-5-

За наведених обставин, поліцейськими правомірно був застосований під час огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 газоаналізатор Drager Alcotest 6810 та його показники є належним доказом, тому жодних порушень Інструкцій, в тому числі і серед зазначених в апеляційній скарзі захисника, поліцейським допущено не було.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги захисника про те, що всупереч вимог ст. 268 КУпАП, суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 та відсутності даних щодо його належного сповіщення про час і місце розгляду справи щодо останнього, апеляційний суд вважає також такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції викладених у судовому рішенні та не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, а також не свідчать про порушення права ОСОБА_1 на захист. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що факт розгляду справи без участі правопорушника не являється підставою для скасування чи зміни судового рішення у справах про адміністративні правопорушення.

Доводи захисника про те, що поліцейські не забезпечили огляд ОСОБА_1 в медичному закладі, також є безпідставними, оскільки дані про те, що останній не погодився з результатами огляду проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, в матеріалах справи відсутні, а тому вважати, що поліцейським необхідно було направляти ОСОБА_1 для проведення огляду в заклад охорони здоров`я немає необхідності.

Стосовно інших доводів апеляційної скарги захисника, то вони також не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у нез`ясуванні місцевим судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Також, всупереч доводів захисника, судом першої інстанції з урахуванням вимог ст.33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП України і накладено стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, що хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції і вважає, що з врахуванням наведених обставин, а саме, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, таке порушення правил дорожнього руху є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 відповідає характеру вчиненого правопорушення, встановлене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для його зміни навіть з врахуванням особи, не вбачається.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга захисника - адвоката Човганина М.І. задоволенню не підлягає.

-6-

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАПу частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Човганина М.І. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.03.2020 щодо ОСОБА_1 , - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя