Справа № 496/6163/21
Провадження № 3/496/83/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

13.12.2021 року о 02 год. 45 хв. ОСОБА_1 в м. Біляївка по вул. Кіпєнко Одеської області керував транспортним засобом «FORD Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, про що поліцейським ВРПП ОРУП №2 ГУНП в Одеській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №171106.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки.

Водночас, суд звертає увагу, що інформація про дату, час та місце розгляду справи перебуває у відкритому доступі на офіційному сайті суду, а відтак ОСОБА_1 мав цікавитись долею справи, добросовісно користуватись наданими йому процесуальними правами.

Вважаю, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, оскільки ОСОБА_1 був повідомлений про дату та час розгляду справи в Біляївському районному суді Одеської області належним чином, однак до суду не з`явився. Суд розцінює таку поведінку ОСОБА_1 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді та спробу уникнути відповідальності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

З урахуванням того, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явилася, до суду будь-яких доказів своєї невинуватості не надала, приймаючи рішення по суті, виходжу з наявних в матеріалах справи даних.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис в судовому засіданні, приходжу до наступних висновків.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів), а відтак підлягав огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у відповідності до п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. №1452/735 (надалі Інструкція) та п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМ України №1103 від 17.12.2008 р. (надалі Порядок).

Огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 в порядку, передбаченому Інструкцією, проведений не був у зв`язку з його відмовою від проходження такого огляду, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення у відповідності до п. 8 Порядку.

Вина ОСОБА_2 у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №171106 від 13.12.2021 року, підтверджується поясненням ОСОБА_3 від 13.12.2021 року та відеозаписом, оглянутим в судовому засіданні, на якому зафіксований факт відмови водія ОСОБА_2 від проходження на вимогу поліцейського огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Drager Alcotest» або у медичному закладі.

Дії ОСОБА_2 кваліфікую за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

З довідки начальника САП ОРУП №2 ГУНП в Одеській області вбачається, що ОСОБА_2 посвідчення водія не отримував.

При визначенні виду і міри адміністративного стягненняОСОБА_2 приймаю до уваги: характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи, особу порушника, якому посвідчення водія не видавалось, і вважаю, що адміністративне стягнення повинно бути накладене на нього у виді штрафу на користь держави без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки він такого права не отримував.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_2 необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч. 1, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С ТА Н О В И В:

Громадянина ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра