ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку

на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги

31 січня 2022 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., перевіривши клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови Глибоцького районного суду Чернівецької області від 28 грудня 2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 , - визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення, вирішено обмежитись усним зауваженням на підставі ст. 22 КУпАП, провадження у справі закрито.

На вказану постанову суду, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити їй строк на апеляційне оскарження рішення суду та скасувати його.

В своїх вимогах щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду зазначає, що вона була присутня при розгляді справи 28 грудня 2021 року і суддя в судовому засіданні оголосив лише вступну та резолютивну частину оскаржуваного рішення. Повний текст постанови суду вона отримала 10 січня 2022 року, проте, коли вперше подала апеляційну скаргу 12.01.2022 року, вона забула заявити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду. У зв`язку з чим, просить поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови районного суду.

Згідно ст. 289 КпАП України, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати.

Частина 2 статті 294 КУпАП передбачає, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається із матеріалів справи, постанова районного суду відносно ОСОБА_1 була винесена судом 28 грудня 2021 року. Апеляційна скарга на вказану постанову подана апелянтом

ЄУНСС №715/3121/21 Головуючий у І інстанції: Цуренко В.А.

Провадження №33/822/84/22 Суддя-доповідач: Станковська Г.А.

Категорія ст. 294 КУпАП

повторно 25 січня 2022 року, що підтверджується відтиском штемпеля вхідної кореспонденції суду, тобто поза межами встановленого законом строку на її оскарження.

Так, з постанови суду вбачається, що ОСОБА_1 була присутньою в судовому засідання 28 грудня 2021 року і останній було відомо про прийняте судом рішення відносно неї.

Тобто, 10-ти денний відлік на оскарження постанови суду для ОСОБА_1 обчислюється з дня винесення постанови, а саме з 28 грудня 2021 року, а отже апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції мала бути подана 10 січня 2022 року (з урахуванням святкових днів).

12 січня 2022 року ОСОБА_1 вперше подала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, проте, 18 січня 2022 року Чернівецьким апеляційним судом, скаргу апелянта повернуто, так як ОСОБА_1 було пропущено строк на апеляційне оскарження постанови суду, а клопотання про його поновлення вона не заявляла.

Як встановлено вище, ОСОБА_1 фактично було відомо про прийняте судом рішення щодо неї в день проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду 28 грудня 2021 року. Однак, ОСОБА_1 в порушення вимог, передбачених ст. 294 КУпАП, вперше подала апеляційну скаргу 12 січня 2022 року, тобто поза межами 10-ти денного строку на її оскарження, при цьому клопотання про його поновлення не заявляла. 25 січня 2022 року, ОСОБА_1 повторно подає апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, але вже з клопотанням про поновлення строку на його оскарження. Однак, в обґрунтування своїх вимог щодо поновлення строку на оскарження постанови суду вказує про те, що повний текст постанови судді вона отримала лише 10 січня 2022 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови нею порушено з поважних причин.

Попри те, чинним КпАП України, не передбачено оскарження постанови суду першої інстанції з моменту отримання її повного тексту. Зрештою, ОСОБА_1 мала можливість написати заяву про отримання копії постанови суду від 28 грудня 2021 року, в день розгляду справи щодо неї, тобто після засідання, проте остання такого бажання не виявила, а отримала постанову суду тільки 10 січня 2022 року.

Згідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (вирішеної справи/остаточного судового рішення), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Також, слід звернути увагу на те, що апелянт мав можливість дізнатися про прийняте рішення вже після судового розгляду, шляхом звернення з клопотанням про надання копії постанови суду та у визначений ст. 294 КУпАП строк, подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апелянт не навів обґрунтованих підстав для поновлення строку на оскарження судового рішення, а тому в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту.

Керуючись ст. 289, 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити в задоволенні клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Глибоцького районного суду Чернівецької області від 28 грудня 2021 року.

Апеляційну скаргу із доданими матеріалами - повернути апелянту.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська