СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/5828/22
пр. № 3/759/3179/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Кравець В.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань у м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , посада: директор Інституту хімії поверхні ім. О.М. Чуйка Національної академії наук України, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 311 від 01.06.2022 р., ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Інституту хімії поверхні ім. О.М. Чуйка Національної академії наук України, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього закону, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», під час виконання своїх службових повноважень не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час прийняття рішення щодо виплати премії працівникам у липні 2020 р., у тому числі особисто собі, та вчинення дій шляхом підписання 24.07.2020 р. наказу № 07-П, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 312 від 01.06.2022 р., ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Інституту хімії поверхні ім. О.М. Чуйка Національної академії наук України, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього закону, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», під час виконання своїх службових повноважень в умовах реального конфлікту інтересів прийняв рішення щодо виплати премії працівникам у липні 2020 р., у тому числі особисто собі, та вчинив дії шляхом підписання 24.07.2020 р. наказу № 07-П, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 313 від 01.06.2022 р., ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Інституту хімії поверхні ім. О.М. Чуйка Національної академії наук України, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього закону, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», під час виконання своїх службових повноважень не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час прийняття рішення щодо виплати премії працівникам у вересні 2020 р., у тому числі особисто собі, та вчинення дій шляхом підписання 24.09.2020 р. наказу № 09-П, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 314 від 01.06.2022 р., ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Інституту хімії поверхні ім. О.М. Чуйка Національної академії наук України, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього закону, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», під час виконання своїх службових повноважень в умовах реального конфлікту інтересів прийняв рішення щодо виплати премії працівникам у вересні 2020 р., у тому числі особисто собі, та вчинив дії шляхом підписання 24.09.2020 р. наказу № 09-П, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 315 від 01.06.2022 р., ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Інституту хімії поверхні ім. О.М. Чуйка Національної академії наук України, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього закону, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», під час виконання своїх службових повноважень не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час прийняття рішення щодо виплати премії працівникам у жовтні 2020 р., у тому числі особисто собі, та вчинення дій шляхом підписання 26.10.2020 р. наказу № 10-П, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 316 від 01.06.2022 р., ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Інституту хімії поверхні ім. О.М. Чуйка Національної академії наук України, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього закону, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», під час виконання своїх службових повноважень в умовах реального конфлікту інтересів прийняв рішення щодо виплати премії працівникам у жовтні 2020 р., у тому числі особисто собі, та вчинив дії шляхом підписання 26.10.2020 р. наказу № 10-П, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 317 від 01.06.2022 р., ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Інституту хімії поверхні ім. О.М. Чуйка Національної академії наук України, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього закону, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», під час виконання своїх службових повноважень не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час прийняття рішення щодо виплати премії працівникам у листопаді 2020 р., у тому числі особисто собі, та вчинення дій шляхом підписання 26.11.2020 р. наказу № 11-П, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 318 від 01.06.2022 р., ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Інституту хімії поверхні ім. О.М. Чуйка Національної академії наук України, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього закону, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», під час виконання своїх службових повноважень в умовах реального конфлікту інтересів прийняв рішення щодо виплати премії працівникам у листопаді 2020 р., у тому числі особисто собі, та вчинив дії шляхом підписання 26.11.2020 р. наказу № 11-П, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 319 від 01.06.2022 р., ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Інституту хімії поверхні ім. О.М. Чуйка Національної академії наук України, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього закону, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», під час виконання своїх службових повноважень не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час прийняття рішення щодо виплати премії працівникам у грудні 2020 р., у тому числі особисто собі, та вчинення дій шляхом підписання 23.12.2020 р. наказу № 12-П, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 320 від 01.06.2022 р., ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Інституту хімії поверхні ім. О.М. Чуйка Національної академії наук України, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього закону, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», під час виконання своїх службових повноважень в умовах реального конфлікту інтересів прийняв рішення щодо виплати премії працівникам у грудні 2020 р., у тому числі особисто собі, та вчинив дії шляхом підписання 23.12.2020 р. наказу № 12-П, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 321 від 01.06.2022 р., ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Інституту хімії поверхні ім. О.М. Чуйка Національної академії наук України, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього закону, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», під час виконання своїх службових повноважень не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час прийняття рішення щодо виплати премії працівникам у квітні 2021 р., у тому числі особисто собі, та вчинення дій шляхом підписання 27.04.2021 р. наказу № 04-П, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 322 від 01.06.2022 р., ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Інституту хімії поверхні ім. О.М. Чуйка Національної академії наук України, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього закону, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», під час виконання своїх службових повноважень в умовах реального конфлікту інтересів прийняв рішення щодо виплати премії працівникам у квітні 2021 р., у тому числі особисто собі, та вчинив дії шляхом підписання 27.04.2021 р. наказу № 04-П, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 323 від 01.06.2022 р., ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Інституту хімії поверхні ім. О.М. Чуйка Національної академії наук України, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього закону, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», під час виконання своїх службових повноважень не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час прийняття рішення щодо виплати премії працівникам у липні 2021 р., у тому числі особисто собі, та вчинення дій шляхом підписання 26.07.2021 р. наказу № 07-П, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 324 від 01.06.2022 р., ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Інституту хімії поверхні ім. О.М. Чуйка Національної академії наук України, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього закону, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», під час виконання своїх службових повноважень в умовах реального конфлікту інтересів прийняв рішення щодо виплати премії працівникам у липні 2021 р., у тому числі особисто собі, та вчинив дії шляхом підписання 26.07.2021 р. наказу № 07-П, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення від 13.06.2022 р., у яких він просить закрити адміністративне провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що за його підписом видано накази № 07-П від 24.07.2020 р., № 09-П від 24.09.2020 р., № 10-П від 26.10.2020 р., № 11-П від 26.11.2020 р., № 12-П від 23.12.2020 р., № 04-П від 27.04.2021 р. та № 07-П від 26.07.2021 р. про преміювання працівників інституту, в тому числі і головного наукового співробітника - його особисто. Преміювання працівників інституту призначається за письмовим наказом директора інституту, який готується за поданням керівника структурного підрозділу чи комісії з преміювання чи керівника робіт (п. 2.1 Положення), пропозиції щодо преміювання співробітників готує комісія з матеріального стимулювання (п. 2.7 Положення) із зазначенням переліку працівників для преміювання і розміру преміювання. Таким чином, рішення про преміювання працівників інституту відбувалося рішеннями комісії з матеріального стимулювання, що затверджено відповідними протоколами № 5 від 23.07.2020 р., № 7 від 24.09.2020 р., № 8 від 26.10.2020 р., № 9 від 24.11.2020 р., № 10 від 23.12.2020 р., № 4 від 26.04.2021 р. та № 7 від 23.07.2021 р. З протоколів комісії з матеріального стимулювання вбачається, що участі в роботі комісії чи поіменному голосуванні він не приймав та не висловлював свою позицію щодо переліку працівників для преміювання і встановлення розміру преміювання. Накази з кадрових питань, зокрема, й про заохочення (преміювання) складає, оформлює, реєструє, формує до справ та зберігає відділ кадрів інституту, підготування наказу ініціює керівник структурного підрозділу чи керівник робіт, що свідчить про те, що ОСОБА_1 не міг заздалегідь знати вичерпний перелік працівників для преміювання із зазначенням розміру преміювання. За даними обставинами, ОСОБА_1 наполягає на тому, що він не приймав рішення щодо свого преміювання та не встановлював собі розміру премії, на прийняття рішень щодо призначення собі премії не впливав та не виносив пропозиції і заперечень з даного приводу. Видача вищезазначених наказів не є реалізацією дискреційних повноважень, а виконанням обов`язку, оскільки єдиним розпорядчим актом, який є підставою для виплати премії є відповідний наказ. Таким чином, уповноваженою особою, яка склали протоколи про адміністративні правопорушення, не встановлено, що рішення про виплату премії ОСОБА_1 були необ`єктивними або упередженими, що такими рішеннями завдано шкоди інтересам інституту або державному органу. З протоколів про адміністративні правопорушення не вбачається наявності факту суперечності між приватним інтересом ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями з видання наказів про преміювання, не зазначено в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення про преміювання.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свої письмові пояснення від 13.06.2022 р. та заперечив обставини інкримінованих йому правопорушень, пов`язаних з корупцією, які викладено в протоколах про адміністративне правопорушення, складених стосовно нього, при цьому, зазначив, зокрема, що ним було підписано ряд наказів відповідно до яких проводилось преміювання працівників інституту, у тому числі його як працівника на посаді головного наукового співробітника. Під час підписання наказів він не повідомляв свого безпосереднього керівника або НАЗК, оскільки не вбачав у своїх діях реального конфлікту інтересів, так як він преміював себе не як директора інституту, а як працівника інституту на посаді головного наукового працівника. Рішення про преміювання приймав не він, а комісія з преміювання, виготовлював наказ про преміювання також не він, зауважень та пропозицій щодо преміювання він не подавав, а лише виконував свій обов`язок директора інституту - підписував наказ про преміювання, оскільки лише на підставі наказу виплачується премія всім працівникам інституту, в тому числі і йому. Наполягає на закритті провадження у справах.

У судовому засіданні прокурор відділу Офісу Генерального прокурора Прокопов О.Е. підтримав висновки, складені уповноваженою особою, які викладені у протоколах про адміністративні правопорушення № 311 - № 324 від 01.06.2022 р. щодо ОСОБА_1 . Відповідно до посадової інструкції директора інституту, останнього наділено адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, а відтак ОСОБА_1 є особою, на яку розповсюджується дія Закону України «Про запобігання корупції». Питання преміювання працівників інститут врегульовано положенням про порядок преміювання працівників Інституту хімії поверхні ім. О.О. Чуйка НАН України, згідно якого рішення про встановлення, зміну розміру або позбавлення премії приймаються директором інституту. Згідно зі статутом, директор інститут має право преміювати працівників. При цьому, директор інституту зобов`язаний забезпечувати вжиття у межах своїх повноважень заходів щодо запобігання проявам в інституті правопорушень, зокрема корупційних. Приватним інтересом ОСОБА_1 під час прийняття рішень про преміювання себе особисто була зацікавленість в отриманні матеріальної вигоди у вигляді премій, а відтак факти підписання ОСОБА_1 наказів про преміювання свідчать про прийняття ним рішень та вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів. За таких обставин, прокурор просить визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6 800,00 грн.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Телліс С.О. зауважив, що ОСОБА_1 керувався статутом інституту, а накази про преміювання, які він підписував стосувалися багатьох працівників. Крім цього, єдиним розпорядчим актом для виплати премії працівникам є наказ за підписом директора інституту, а відтак підписуючи накази директор виконав свої посадові обов`язки. Рішення про преміювання працівників, в тому числі і головного наукового співробітника - ОСОБА_1 приймалось комісією про преміювання, а не директором одноособово. Також зазначив, що підписання наказів про преміювання є не правом директора, а його обов`язком, тому в ОСОБА_1 не було права не підписувати накази про преміювання. За таких обставин в діях ОСОБА_1 відсутня подія та склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи його захисника, думку прокурора, вивчивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ч. 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, - тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду справи, а саме: протоколи про адміністративні правопорушення № 311 - № 324 від 01.06.2022 р., письмові пояснення від 09.11.2021 р. ОСОБА_1 , статут Інституту хімії поверхні ім. О.О. Чуйка НАН України, постанову від 13.12.2017 р. № 336 про призначення керівників наукових установ Відділення хімії НАН України, розпорядження № 537 від 06.11.2020 р., посадову інструкцію директора інституту, виписку з наказу № 119-к від 27.12.2016 р. про роботу за сумісництвом, посадову інструкцію головного наукового співробітника Відділу Фізико-хімії вуглецевих наноматеріалів, колективний договір між трудовим колективом та адміністрацією Інституту хімії поверхні ім. О.О. Чуйка НАН України на 2018-2020 рр. з додатками, доповнення № 1 до колективного договору, наказ № 51 від 15.11.2018 р. про створення комісії з матеріального стимулювання, накази № 07-П від 24.07.2020 р., № 09-П від 24.09.2020 р., № 10-П від 26.10.2020 р., № 11-П від 26.11.2020 р., № 12-П від 23.12.2020 р., № 04-П від 27.04.2021 р. та № 07-П від 26.07.2021 р., подання від 27.07.2020 р., 26.10.2020 р., відомості про нараховану та утриману заробітну плату, службові записки, протоколи № 5 від 23.07.2020 р., № 7 від 24.09.2020 р., № 8 від 26.10.2020 р., № 9 від 24.11.2020 р., № 10 від 23.12.2020 р., № 4 від 26.04.2021 р. та № 7 від 23.07.2021 р., лист від 30.12.2021 р. НАН України, лист від 15.12.2021 р. № 9463/55/125-01-21, лист від 03.09.2021 р. № 259/01-10-476, лист від 05.08.2021 р. № 6064/55/125-03/21, лист від 28.01.2022 р. № 643/5/125/01-22, лист від 07.02.2022 р. № 259/01-10-59, та антикорупційна програма Інституту хімії поверхні ім. О.О. Чуйка НАН України.

Судом встановлено, що постановою № 336 від 13.12.2017 р. Президії Національної академії наук України, зокрема, призначено строком на п`ять років на посаду директора наукової установи Відділення хімії НАН України: академіка НАН України ОСОБА_1 на посаду директора Інституту хімії поверхні ім. О.О. Чуйка НАН України.

Відповідно до п. 1.1 Статуту Інституту хімії поверхні ім. О.О. Чуйка НАН України, інститут є державною неприбутковою науковою установою, що заснована на державній власності, і перебуває у віданні НАН України та входить до складу Відділення хімії НАН України.

Згідно пп. 6 п. 4.15 Статуту Інституту хімії поверхні ім. О.О. Чуйка НАН України, директор має право: преміювати працівників відповідно до положення інституту про преміювання та здійснювати інші види стимулювання праці працівників інституту.

ОСОБА_1 працює за сумісництвом (0,5 ставки) на посаді головного наукового співробітника відділу фізико-хімії вуглецевих наноматеріалів № 1, що підтверджується випискою з наказу № 119-к від 27.12.2016 р.

П. 1.4 розділу 1 посадової інструкції Головного наукового співробітника відділу фізико-хімії вуглецевих наноматеріалів визначено, що головний науковий співробітник підпорядковується безпосередньо директору інституту.

П. 1.2 та п. 1.6 посадової інструкції директора Інституту хімії поверхні ім. О.О. Чуйка НАН України передбачено, що головна функція - управляти (формувати, планувати, здійснювати, контролювати тощо) згідно з чинним законодавством виробничо-господарською та фінансово-економічною діяльністю інституту. Директор організовує всю роботу інституту і персонально відповідає за його стан і діяльність перед Президією НАН України.

Положення про порядок преміювання працівників Інституту хімії поверхні ім. О.О. Чуйка НАН України, встановлення їм надбавок та доплат до посадових окладів є додатком 2 до Колективного договору між трудовим колективом та адміністрацією Інституту хімії поверхні ім. О.О. Чуйка НАН України на 2018-2020 рр., зареєстрованого Київською регіональною організацією профспілки працівників НАН України від 13.03.2018 р. (далі - Положення № 2).

П. 1.4, п. 1.4.1, п. 2.1, п. 2.11, п. 2.13, п. 2.14.3 Положення № 2 визначено, що:

- преміювання, доплати та надбавки застосовуються до працівників усіх категорій, посад та професій відповідно до переліку посад та професій, передбаченого статним розписом інституту (п. 1.4);

- наукові працівники: керівні працівники: директор інституту та його заступники, вчений секретар інституту, завідувачі наукових, науково-організаційних та науково-технічних відділів; наукові співробітники: головний науковий співробітник, провідний науковий співробітник, старший науковий співробітник, науковий співробітник, молодший науковий співробітник (п. 1.4.1);

- премії призначаються наказом директора за поданням керівника структурного підрозділу чи комісії з преміювання (а також комісій чи оргкомітетів з проведення конференцій, конкурсів наукових робіт, оглядів, змагань). Подання на премію, яка виплачується за рахунок надходжень від робіт, що виконуються за договором, надає керівник цих робіт (п. 2.1);

- рішення про встановлення, зміну розміру або позбавлення премії приймаються директором інституту (п. 2.11);

- на тимчасових працівників, а також працівників, що працюють за сумісництвом розповсюджуються умови виплати премій, які встановлені даним положенням для постійних працівників (п. 2.13);

- рішення про виплату премії приймає директор інституту, в наказі про преміювання визначається об`єм, строки виконання, якість виконаної роботи та розмір премії (п. 2.14.3).

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, а саме: директором Інституту хімії поверхні ім. О.М. Чуйка Національної академії наук України, тобто суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язаний виконувати вимоги ст. 28 Закону щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, що також не заперечував ОСОБА_1 під час розгляду справи, директор Інституту хімії поверхні ім. О.М. Чуйка Національної академії наук України - ОСОБА_1 підписав накази № 07-П від 24.07.2020 р., № 09-П від 24.09.2020 р., № 10-П від 26.10.2020 р., № 11-П від 26.11.2020 р., № 12-П від 23.12.2020 р., № 04-П від 27.04.2021 р. та № 07-П від 26.07.2021 р. про преміювання, серед яких був він особисто. Вказані премії мали індивідуальний і разовий характер, а тому підписуючи вказані накази про преміювання ОСОБА_1 мав приватний майновий інтерес, зокрема поліпшення свого матеріального стану.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Згідно аб. 11 та аб. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях; реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Крім цього, суд бере до уваги, п. 3 листа від 22.05.2017 р. № 223-943/0/4-17 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, згідно якого, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

У своїх запереченнях ОСОБА_1 під час розгляду справи стверджував, що підписуючи накази про преміювання, він не мав можливості вибору ані підстав, ані розміру такого преміювання, премії були встановлені та виплачені працівникам, у тому числі йому як головному науковому співробітнику відповідно до Положення № 2, тобто на підставі внутрішніх документів підприємства, які прямо закріплювали підстави і розміри виплати щомісячних премій, а саме: поданнями, службовими записками та протоколами засідання Комісії з матеріального стимулювання, до складу якої він не входить.

Разом з тим, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення повністю підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, які об`єктивно узгоджуються між собою і з достатньою повнотою підтверджують факт порушення ним вимог п. 2 - п. 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції». Доводи ОСОБА_1 про те, що накази про преміювання працівників, серед яких був і він особисто, були ним підписані не в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів, спростовуються тим, що підставою для преміювання працівників є саме відповідний наказ, підписаний директором інституту.

При цьому, суд зазначає, що подання, службові записки та протоколи засідання Комісії з матеріального стимулювання мають суто формальний характер, оскільки п. 2.1, п. 2.11 та п. 2.14.3 Положення № 2 визначено, зокрема, що рішення про встановлення, зміну розміру або позбавлення премії приймаються директором інституту, що свідчить про те, що лише директор одноособово своїм рішенням у формі наказу визначає розмір премії.

З приводу заперечень захисника, що підписання наказів про преміювання було не правом, а обов`язком директора інституту - ОСОБА_1 суд зазнає, що згідно пп. 6 п. 4.15 Статуту Інституту хімії поверхні ім. О.О. Чуйка НАН України, директор має право: преміювати працівників відповідно до положення інституту про преміювання та здійснювати інші види стимулювання праці працівників інституту.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 маючи приватний інтерес у вигляді покращення свого матеріального становища, займаючи посаду директора Інституту хімії поверхні ім. О.М. Чуйка Національної академії наук України, прийняв одноособово рішення про призначення премії працівникам, у тому числі собі особисто. При цьому, матеріали справи не містять доказів, про направлення ОСОБА_1 повідомлень про наявність в нього реального конфлікту інтересів до безпосереднього керівника, а саме - Національної академії наук України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_1 є винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ч. 2 ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Беручи до уваги характер вчинених правопорушень, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, суд приходить до висновку про накладення на нього стягнення: за ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1 700,00 грн.) та за ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3 400,00 грн.), та зважаючи на вимоги ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення призначити ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3 400,00 грн.).

Ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 40-1, 172-7, 221, 247, 268, 276, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400,00 грн., який підлягає сплаті за такими реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Святош.р-н/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: UA0026009, код класифікації доходів бюджету: 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/Святош.р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) -37993783, банк отримувача -Казначейство України(ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) -899998, рахунок отримувача UA0026009, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, Святошинський районний суд міста Києва) судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Згідно ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя В.М. Кравець