ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Спіжавки Т.Г. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 травня 2022 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресом: АДРЕСА_1 , - притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Держави судовий збір в розмірі 496,20 грн..

Згідно постанови суду, 01.01.2022 року приблизно о 06:52 год. в м. Чернівці по вул. 29 березня, ОСОБА_1 керував т/з Фольцваген Кадді НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився. Відмова фіксувалася працівниками поліції за допомогою технічних засобів відеозапису. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі, адвокат Спіжавка Т.Г., який представляє інтереси ОСОБА_1 з рішенням суду не погоджується, оскільки воно прийняте з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та однобічністю дослідження й оцінки доказів по справі.

ЄУНСС №727/288/22 Головуючий у І інстанції: Літвінова О.Г.

Провадження №33/822/341/22 Доповідач: Станковська Г.А.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Вказує про те, що з наданих суду матеріалів (відео) вбачається, що працівниками поліції, не зафіксовано факт керування чи зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , спостерігається лише те, як патрульні їдуть за машиною, авто зупиняється, на передньому сидінні не має водія.

ОСОБА_1 був на задньому сидінні, працівники поліції сказали йому «виходимо з машини» і питали, хто водій, підзахисний вказав, що водія не має, і почали питати його посвідчення. Патрульні поліцейські безпідставно вирішили, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, так як останній повідомив, що він не керував транспортним засобом, і що він не водій, тому не має посвідчення.

Зазначає, що на передньому пасажирському сидінні знаходилась ще одна особа, проте суд опосередковано оцінив відеозапис не звернувши увагу на дану обставину, що призвело до неправильного встановлення обставин справи.

З цього випливає, що працівниками поліції не було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП, а саме не проведено безперервну відео-зйомку, у зв`язку із чим обставини викладені у протоколі неможливо підтвердити відеоматеріалами наданими працівниками поліції.

За таких обставин, просив скасувати рішення суду першої інстанції та закрити адміністративне провадження щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

До початку апеляційного розгляду від адвокат Спіжавка Т.Г. надійшла заява про розгляд справи без його участі та без ОСОБА_1 , апеляційну скаргу просив задовільнити.

Згідно з положеннями ч.7 ст. 294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, який просив скасувати постанову та закрити адміністративне провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджені сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, які покладені в основу прийнятого судом рішення, є правильними і доводи апеляційних скарг цього не спростовують.

Заперечення адвокатом вини ОСОБА_1 в апеляційній скарзі у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не можуть бути взяті судом до уваги та доводяться наступним.

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП, відповідальність передбачена як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даному випадку, ОСОБА_1 був вірно визнаний винуватим саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що повністю підтверджується дослідженими доказами, яким районний суд дав вірну юридичну оцінку.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10 жовтня 2001 року, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.2 ст. 266 КУпАП, … під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, винуватість ОСОБА_1 доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №224645 від 01 січня 2022 року, з якого вбачається, що 01.01.2022 року о 06 год. 52 хв. в м. Чернівці по вул. 29-Березня, 13, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Окрім того, в протоколі міститься відмітка про відмову ОСОБА_1 від надання будь-яких пояснень чи вказівки про не згоду з діями працівників поліції, від підписання та отримання копії протоколу відмовився.

Відповідно до розділу І п.6. Інструкції №1452/735 - огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Такий огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Матеріалами справи, дослідженими апеляційним судом, встановлено, що перш, ніж скласти відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, йому було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alcotest Drager 6810, проте останній відмовився, про що свідчить акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, так як у ОСОБА_1 було виявлено такі ознаки сп`яніння, як: запах з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, нечітка хода. Від підписання акту ОСОБА_1 також відмовився.

Окрім того, відмову ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння було зафіксовано на відео бодікамер СЕ00134 та СЕ00151.

Більше того, працівниками поліції було підготовлено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до ЧОНД, у зв`язку із виявленими у ОСОБА_1 ознаками сп`яніння, разом з тим він відмовився від огляду в медичному закладі.

Варто уваги й те, що будь яких пояснень чи не згоди з оформленням матеріалів адміністративного провадження, ОСОБА_1 не було висловлено та не заявлено, а дії працівників поліції не були оскаржені та не були предметом розгляду в суді.

За таких обставин, дослідженими доказами, які містяться в матеріалах справи встановлено, що ОСОБА_1 , розуміючи протиправність свого діяння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку з метою уникнення адміністративної відповідальності.

У п.52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Обґрунтовуючи своє рішення, суддя приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, працівниками поліції не порушено порядку огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, відповідно до ч.2 ст. 266 КпАП України, а районним судом вірно встановлено, що останній порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, і висновки суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи та спростовують доводи апелянта викладені в скарзі.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Спіжавки Т.Г.в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 травня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська