Справа №461/679/22
Провадження №3/461/812/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2022 року м. Львів.

Суддя Галицького районного суду м. Львова Юрків О.Р.,

за участю представника митниці Лубоцького Б.І., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий органом 4623,

за ч.6 ст.470 Митного кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

11.01.2022 року о 17 год. 48 хв. в зону митного контролю митного поста «Смільниця» Львівської митниці Держмитслужби в напрямку виїзду з України смугою руху «зелений коридор» заїхав транспортний засіб марки «AUDI», модель «Q5», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуваванням ОСОБА_2 . ОСОБА_1 прямував в даному автомобілі у якості пасажира через міжнародний пункт пропуску на кордоні з Республікою Польща для автомобільного сполучення «Смільниця- Кросценко», у приватну поїздку з України до Республіки Польща.

У ході митного контролю вказаного транспортного засобу та осіб, які ним слідували, встановлено, що 25.02.2017 о 19:07:43 год. ОСОБА_1 ввіз на митну територію України в зоні діяльності Львівської митниці ДФС у митному режимі «транзит» транспортний засіб особистого користування, а саме: автомобіль марки «VW», модель «PASSAT», VIN-код: НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_4 , зареєстрований у Республіці Польща.

Згідно бази даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби вищевказаний транспортний засіб за межі митної території України станом на 11.01.2022 не вивозився, в будь-який інший митний режим, ніж «транзит» не поміщувався.

У своєму письмовому поясненні ОСОБА_1 підтвердив факт ввезення зазначеного транспортного засобу, а саме автомобіля марки «VW», модель «PASSAT», VIN-код: НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_4 , країна реєстрації - Республіка Польща.

Частиною 1 ст. 381 Митного кодексу України (в редакції Закону станом на момент ввезення ТЗ; далі МК України) встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах

іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок органу доходів зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

При цьому, згідно гл. 55 р. XII МК України поміщення громадянином-резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж «транзит» супроводжувалось би обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених МК України (застосування заходів гарантування тощо).

Нормами ст.ст. 90 та 93 МК України визначено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі «транзиту» перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 МК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 МК України, до строків, визначених ч. 1 цієї статті не включається час дії обставин, передбачених ст. 192 МК України, а саме обставин аварії або непереборної сили, про які перевізник зобов`язаний терміново (до закінчення терміну транзитного переміщення) повідомити найближчий митний орган.

Проте, всупереч ст. 192 МК України та розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.10.2012 № 657, із змінами і доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.10.2012 за № 1669/21981, ОСОБА_1 до закінчення встановленого терміну транзитного переміщення до будь-якого митного органу про обставини аварії та/або непереборної сили не звертався, а також всупереч ст. 460 МК України жодних документів, що підтверджують обставини аварії, непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, не надавав.

Інформація про звернення ОСОБА_1 до митних органів щодо дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадянина у функціональному модулі «Заяви підприємств та осіб» Автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» Держмитслужби (версія 4.23.14.1), станом на 11.01.2022 - відсутня.

У Єдиній автоматизованій інформаційній системі Держмитслужби у функціональному модулі «Боротьба з КБ та ПМП» у вкладці «Реєстр порушників митних правил» наявна інформація про те, що посадовою особою Львівської митниці ДФС 12.01.2018 року було складено протокол за ознаками ст. 470, ч. 3 МК України № 0216/20900/18 по цьому самому факту перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки щодо автомобіля, а саме: марки «VW», модель «PASSAT», VIN- код: НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_4 , ввезеного ОСОБА_1 з Республіки Польщі до України 25.02.2017 року.

В ході провадження було встановлено, що автомобіль марки марки «VW», модель «PASSAT», VIN-код: НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_4 у митному режимі «імпорт» не оформлений та за кордон не вивезений.

Таким чином, ОСОБА_1 перевищив більше ніж на тридцять діб, встановлений ч. 1 ст. 95 МК України, строк доставки до митного органу призначення автомобіля марки «VW», модель «PASSAT», VIN-код: НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_4 , країна реєстрації - Республіка Польща, що перебуває під митним контролем.

Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачене ч.6 ст. 470 Митного кодексу України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину та факт вчинення адмінтсративного правопорушення визнав, просить не застосовувати дл нього суворого стягнення.

Представник митниці в судовому засідання зазначив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, яке йому інкриміноване. До останнього слід застосувати стягнення, передбачене санкцією частиною 6 статті 470 МК України.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Частиною 6 ст. 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

Відповідно до глави 55 р. ХІІ МК України, поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов`язання, застосування заходів гарантування тощо).

Пунктом 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, встановлено, що термін «товар» вживається в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Таким чином «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар», оскільки є рухомою річчю.

Товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 МК України (ст. 90 та 93 МК України).

У відповідності до ст. 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці п`ять діб.

Частиною 2 ст. 95 МК України встановлено, що до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України.

Доказів того, що ОСОБА_1 у порядку визначеному ст. 192 МК України та розділом VIII Порядку виконання митних формальностей, відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, звертався до найближчого органу доходів і зборів до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту в ході розгляду справи не здобуто.

Одночасно, обставин, передбачених ст.460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст.470 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено, як не встановлено дії обставин непереборної сили, які стали причиною перевищення встановленого митним кодексом України строку доставки транспортного засобу особистого користування.

Згідно з пунктом 1.1. частини 1 розділу ІІІ Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17 листопада 2015 року №1118, встановлено, що в разі ввезення транспортних засобів на митну територію України з метою транзиту власник або уповноважена особа представляють уповноваженій особі митного органу, у зоні діяльності, якого розташований пункт пропуску через державний кордон України, транспортний засіб для здійснення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про знаття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення транспортного засобу з наданням пільг в оподаткуванні) перелік яких визначено в підпункті 4.2 пункту 4 цього розділу.

Тобто при оформленні зобов`язання про транзит визначальним є не факт знаходження особи за кермом автомобіля та наявності прав на керування транспортним засобом, а факт зазначення такої особи у поданих документах власником транспортного засобу або уповноваженою особою.

Крім цього, встановлено, що 13.02.2018 року Львівською митницею ДФС ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, за порушення строків транзиту автомобілем марки «VW», модель «PASSAT», VIN-код: НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , країна реєстрації - Республіка Польща

Відповідно достатті 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до ч.1ст.466 МК України, адміністративне стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Таким чином, на день притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності діяла норма закону (ст.470 МК) у попередній редакції, отже ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності на підставі чинного митного законодавства, що діяло на час вчинення правопорушення, а саме за порушення строку вивезення автомобіля, ввезеного ним на митну територію України 12.01.2018 року.

Законом України № 2612-VIII від 08 листопада 2018 року внесено зміни до ст. 481 МК України. Вказані зміни повинні були набрати чинності через 180 днів з дня наступного за днем опублікування цього Закону.

Згідно наведених змін, стаття 470 МК України містить у собі 6 частин.

Однак, Законом України № 2725-VIII від 16 травня 2019 року строк набрання чинності таких змін збільшено зі 180 до 270 днів, а тому редакція ч. 6 ст. 470 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року.

Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" від 08 листопада 2018 року №2612-VIII, в статті 13 внесено зміни у МК України шляхом доповнення Розділу ХХІ Прикінцеві та перехідні положення пунктом 9-3, який передбачає, що протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, на цей час було подовжено термін, протягом якого власники автомобілів на іноземній реєстрації мали можливість прийняти остаточне рішення: або вивезти автомобіль за межі України, або здійснити його митне оформлення.

Однак, вказаною можливістю ОСОБА_1 не скористався. Будь-яких документів (доказів) щодо припинення перебування автомобіля у режимі тимчасового ввезення до його передачі ні митниці, ні суду не надано. Докази ввезення вказаного автомобіля на митну територію України у режимі «імпорт» відсутні.

Незважаючи на прийняття і набрання чинності законом, який диференціював перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів і посилював відповідальність в залежності від конкретного строку перевищення, ОСОБА_1 до часу складення протоколу 11.01.2022 року своє зобов`язання не виконав і продовжив бездіяльність щодо не вивезення автомобіля.

З аналізу норми ст.467 МК України, вбачається, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним, а лише конкретизуючим щодо окремих статей.

Поряд з тим, триваючими правопорушеннями є такі, що пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку.

Таким чином, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Тобто, не вивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов`язок вивезення за межі митної території протягом 30-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності.

Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.

Митним органом таке правопорушення виявлене 11.01.2022 року, про що свідчить протокол про порушення митних правил №0356/20900/22.

Вчинене ОСОБА_1 триваюче правопорушення, яке виявлене на час дії нового закону, слід кваліфікувати за ч.6ст.470МК України, як нове (інше) правопорушення, що не є являється в розумінні ст.61 Конституції України повторним притягненням до відповідальності.

Факт неповернення ОСОБА_1 транспортного засобу станом на момент набрання чинності законом, що передбачає адміністративну відповідальність, а також на момент складання протоколу про порушення митних правил, та те, що такий не виведений з митного режиму «тимчасове ввезення», свідчить про вчинення ОСОБА_1 вказаного порушення. Таким чином, з моменту набрання чинності частиною 6 ст.470 МК України, та до моменту виявлення правопорушення ОСОБА_1 перебував у стані безперервного продовження бездіяльності, яка полягала у порушенні строку тимчасового ввезення транспортного засобу.

Відтак, судом відхиляються доводи ОСОБА_1 наведені у письмових поясненнях щодо відсутності підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки він, після притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 470 МК України, так і не вивіз транспортний засіб за межі території України, таким чином продовжив вчиняти протиправну бездіяльність, що полягала у не вивезенні транспортного засобу

З огляду на наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України, а саме останній не доставив транспортний засіб особистого користування до органу доходів і зборів призначення, тобто перевищила встановлений митним кодексом України строк доставки транспортного засобу особистого користування, що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів призначення, терміном більше ніж на тридцять діб, що підтверджується протоколом про порушення митних правил №0049/20900/22 від 11.01.2022 року та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об?єктивному взаємозв?язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Таким чином, аналізуючи наведені докази у даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України доведена повністю.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд приймає до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, який раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувався, приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи даних про доходи порушника та можливість виконати ним покарання у виді штрафу, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, тобто в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496, 20 гривень.

Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 470, 486, 527, 528 МК України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 Митного кодексу України та накласти на нього стягнення - конфіскацію автомобіль марки «VW», модель «PASSAT», VIN-код: НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_4 , зареєстрований у Республіці Польща.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави в особі Державної судової адміністрації України 496,20 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.Р. Юрків.