ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2409/21 Номер провадження 33/814/108/22Головуючий у 1-й інстанції Ситник О. В. Доповідач ап. інст. Томилко В. П.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Томилко В.П. з секретарем Степановою М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Тищенка О.О. на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 грудня 2021 року, якою,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянин України, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , директор ТОВ «АГРО 2012», не одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок,

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И В :

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Згідно з постановою судді, 14 вересня 2021 року головним державним ревізором-інспектором відділу планових перевірок платників основних та інших галузей економіки та у сферах матеріального виробництва, торгівлі і послуг управління податкового аудиту ОСОБА_3 за результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки ТОВ «АГРО 2012» (податковий номер 38147838) встановлено, що директор ТОВ «АГРО 2012» ОСОБА_1 вчинив правопорушення пп. 192.1.1 ст. 192, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755- VІ із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 8969 грн. в т. ч. травень 2018-5053 грн., травень 2019-1360 грн., січень 2020 2556 грн.; пп. 14.1.129-1 п. 14.1 ст. 14, пп. 266.1.1 п. 266.1.1 ст. 266 в результаті чого занижено податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки на загальну суму 2502632,44 грн., в т. ч. за 2-4 квартал 2015-136803,50 грн., за 2019 915740,97 грн., за 2,46 грн., за 1 квартал 2021 334868,51 грн., чим порушено ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Приймаючи рішення по справі суддя, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, вина останнього доведена в судовому засіданні.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвокат в його інтересах Тищенко О.О. , подали апеляційну скаргу, в якій він просять скасувати постанову судді, та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП за закінченням на момент розгяду справи строку притягнення до адміністративної відповідальності.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначають, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням норм закону, оскільки в ньому не зазначені підстави притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не вказана дата вчинення правопорушення, протокол не містить викладення об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Акт документальної планової виїзної перевірки не підписаний посадовими особами товариства.

Також, апелянтами ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не був присутнім особисто в судовому засіданні під час постановлення оскаржуваного рішення, а його копію отримав поштою 21.12.2021 року.

Позиція учасників судового провадження.

Від адвоката Тищенка О.О. на адресу апеляційного суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі ОСОБА_1 .

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Апеляційний суд враховує вимоги ст.294 КУпАП щодо строків апеляційного перегляду та необов`язкової присутності при розгляді справи належним чином повідомленої особи, яка подала апеляційну скаргу, вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника .

Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та його захисник не були присутні під час ухвалення оскаржуваного рішення. Оскаржувану постанову ОСОБА_1 отримав лише 21.12.2021 року.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 та його захиснику Тищенко О.О. строк на апеляційне оскарження постанови Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13.12.2021 року.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.

Вказаних вимог закону, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Відповідно дост. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення - є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 5927 від 14 вересня 2021 року з додатком до протоколу;

- копією акту документальної планової виїзної перевірки від 10.08.2021 року № 6040/16-31-07-01-10/38147838.

Вказані докази, на думку суду, є достатніми, належними, допустимими та беззаперечно підтверджують винуватість ОСОБА_1 у порушенні ведення податкового обліку.

Так, відповідно пп. 192.1.1 ст. 192 Податкового кодексу України якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Диспозиція ч.1 ст.163-1 КУпАП встановлює, що у разі порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, настає відповідальність, передбачена санкцією цієї статті.

Аналізуючи вищевикладене та враховуючи наявні у матеріалах справи письмові докази, приходжу до висновку, що всупереч доводам ОСОБА_1 та адвоката в його інтересах, викладених в апеляційній скарзі , суд першої інстанції всебічно та об`єктивно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «АГРО 2012», занизив податок на додану вартість та занизив податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки , за що передбачена відповідальність ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та його захисника про те, що на момент розгляду судом справи судом першої інстанції сплинули строки, передбачені ст. 38 КУпАП, спростовуються матеріалами справи.

Так, порушення ОСОБА_1 вимог 192.1.1 ст. 192, п. 198.6 ст. 198, пп. 14.1.129-1 п. 14.1 ст. 14, пп. 266.1.1 п. 266.1.1 ст. 266 ПК України в частині заниження податку на додану вартість та заниження податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, про що відображено в акті документальної планової виїзної перевірки № № 6040/16-31-07-01-10/38147838, на підставі якого було складено протокол про адміністративне правопорушення №5927 від 14.09.2021 року (а.с. 30).

Посилання апеляційної скарги на те, що ТОВ «АГРО 2012» звернулося до ДПС України зі скаргою від 24.09.2021 на податкові повідомлення рішення від 07.09.2021 та від 07.09.2021, як на підставу скасування судового рішення правового значення не має, оскільки предметом розгляду є протокол про адміністративне правопорушення № 5927 від 14.09.2021 року, складений на підставі акту перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову було ухвалено судом першої інстанції 13 грудня 2021 року, тобто у строки передбачені ст. 38 КУпАП, розгляд справи проведено без участі ОСОБА_1 , однак в матеріалах справи наявні дані про його належне повідомлення про час та місце розгляду справи, а тому доводи скарги про закінчення строків накладення стягнення та про проведення розгляду справи без участі апелянта без належного його повідомлення, є безпідставними та не підтверджені жодними доказами.

Посилання апелянтів на те, що адміністративне правопорушення має не триваючий характер, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, оскільки судом першої інстанції було враховано характер вчиненого правопорушення та те, що ОСОБА_1 порушував встановлений законом порядок ведення податкового обліку, що призвело до зниження суми ПДВ, яка підлягала сплаті до бюджету за травень 2018-5053 грн., травень 2019-1360 грн., січень 2020 2556 грн..,та 2-4 квартал 2015-136803,50 грн., за 2019 915740,97 грн., за 2,46 грн., за 1 квартал 2021 334868,51 грн що свідчить про тривалість правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. При цьому доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Враховуючи, що датою складення протоколу про адміністративне правопорушення є 14 вересня 2021 року, то на день винесення оскаржуваної постанови - строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП не минули.

З огляду на вищевикладене, приходжу до висновку, що достатніх доводів і належних доказів, які б спростували правильність висновків судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Істотних порушень вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Тищенка О.О. задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 грудня 2021 року.

Апеляційні скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захи сника адвоката Тищенка О.О. залишити без задоволення, а постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 грудня 2021 року стосовно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Томилко.