ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2022 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Струбіцька О.М. розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , за участі ОСОБА_1 та його захисника Буга А.В., за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 22 червня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 22 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Згідно постанови районного суду, 28 травня 2022 року близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ИЖ», без державного номерного знаку, по вул. Головній, 37 в с. Котелеве Чернівецького району Чернівецької області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різким запахом алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та тремтінням пальців рук, в подальшому на вимогу працівників поліції від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апелянт вважає, що постанова районного суду прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною і необґрунтованою.

Вказує на те, що не керував жодним транспортним засобом того дня, а в матеріалах справи немає доказів протилежному.

НП: 33/822/475/22 Головуючий у І інстанції: Ляху Г.О.

ЄУНСС:720/969/22 Доповідач: Струбіцька О.М.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення був складений без нього, а тому він був позбавлений можливості надати свої заперечення з приводу інкримінованих дій.

Стверджує, що долучені до матеріалів справи фото не є доказом керування ним транспортним засобом, оскільки на фото зображена інша людина.

Звертає увагу на те, що направлення на огляд складене в той же час що і протокол про адміністративне правопорушення, що на думку апелянта є порушенням, оскільки протокол складений раніше направлення на огляд.

Вказує на відсутність постійного відеозапису, що є грубим порушенням вимог закону.

Твердить, що працівниками поліції не підтверджено, що даний транспортний засіб належить йому.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він не був належним чином повідомлений про дату, місце та час судового розгляду.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Буга А.В., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за клопотанням особи, яка подає апеляційну скаргу, може бути поновлений.

Як вбачається із матеріалів справи постанова районного суду була прийнята за відсутності ОСОБА_1 , в матеріалах справи немає належного повідомлення ОСОБА_1 про час, дату та місце судового розгляду, а тому апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді справи щодо ОСОБА_1 дотримані повною мірою не були, оскільки при прийнятті рішення поза увагою та без належної оцінки суду залишились фактичні обставини, які істотно вплинули на правильність прийнятого рішення.

Згідно оскаржуваної постанови, суд визнав ОСОБА_1 винуватим у тому, що він 28 травня 2022 року близько 18 год. 30 хв. керував транспортним засобом марки «ИЖ», без державного номерного знаку, по вул. Головній, 37 в с. Котелеве Чернівецького району Чернівецької області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різким запахом алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та тремтінням пальців рук, в подальшому на вимогу працівників поліції від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Відтак, особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Доводи апелянта у районному та апеляційному суді про те, що він не керував транспортним засобом під час судового розгляду повинні бути підтвердженні чи спростовані відповідними доказами.

Районним судом поверхнево розглянуто дану справу без належного дослідження доказів та їх правової оцінки.

Так, у оскаржуваній постанові суд посилався на відеозапис, але не звернув увагу на його зміст.

На відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 стоїть на вулиці, будь-якого транспортного засобу не зафіксовано, і відповідно керування ним.

На фото, які надали працівники поліції зафіксований мотоцикл, який стоїть на дорозі, за його кермом невідома особа, яка не ідентифікована поліцією, натомість на фото, яке додається окремо, ОСОБА_1 стоїть на дорозі без наявності транспортного засобу, по одягу видно, що це різні особи.

Жодного доказу керування транспортним засобом ОСОБА_1 або перебування у ньому поліцією не надано.

Під час судового розгляду підлягає доведенню факт керування ОСОБА_1 автомобілем, так як це умова притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Апеляційним судом встановлено відсутність належних та допустимих доказів, на підставі яких об`єктивно можна встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, на підставі чого апеляційний суд приходить до висновку про відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з відсутністю обов`язкової ознаки (елемента) зазначеного правопорушення - суб`єкта такого правопорушення, а саме водія транспортного засобу, або іншої особи, яка керувала транспортним засобом.

Постанова про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 за ст. 121 КУпАП не може підтверджувати вину ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП, оскільки протокол та постанова оформлені одночасно, крім того апеляційному суду надано відомості про оскарження даної постанови до суду.

Згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Ні районний суд, ні апеляційний суд не мають права перебирати на себе визначений ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів, який покладений у даному випадку на орган поліції.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Така ж позиція встановлена і в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Районний суд не надав належної правової оцінки відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції не виконано вимоги ст. 245 КУпАП про всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню, а справа закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №451280 від 28.05.2022 року не відповідає вимогам передбаченим ст. 256 КУпАП, постанова Новоселицького районного суду Чернівецької області від 22 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Керуючись ч.2 ст.62 Конституції України, ст.ст. 245, 247, 251, 252, 266, 283, 294 КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 22 червня 2022 року скасувати та провадження по справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] О.М. Струбіцька

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ Струбіцька О.М.

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

11.08.2022 року

(дата засвідчення копії)