Справа 362/90/22
Провадження 3/362/245/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2022 року м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Сухарева О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

30.12.2021 о 00 год. 05 хв. в с. Устимівка на перехресті вул. Тромси та Привокзальної ОСОБА_1 , будучи водієм автомобіля NISSAN PRIMERA1,6, д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку автомобіля на перехресті, не пов`язану з наданням переваги у русі, при цьому мав явні ознаки алкогольного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук та запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на предмет виявлення алкогольного сп`яніння відмовився.

В судові засідання, призначені на 27.01.2022, 22.02.2022, 23.03.2022, 17.05.2022, 07.06.22 ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 повідомлявся в установлений законом спосіб шляхом направлення судових повісток за адресою проживання, що вказана у протоколі, які повернулись з помітками «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, про дату, час та місце проведення засідання 07.06.2022 ОСОБА_1 було повідомлено додатково шляхом розміщення оголошення в мережі інтернет на офіційному сайті Васильківського міськрайонного суду.

За правилами статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення справи. Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення, з яким ОСОБА_1 відмовився ознайомлюватися та копію якого відмовився отримувати, в графі «розгляд адміністративної справи відбудеться» зазначено «у Васильківському суді за викликом», тобто ОСОБА_1 знав або повинен був знати про направлення протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього до Васильківського міськрайонного суду Київської області, але до суду не з`явився, розглядом справи стосовно нього не цікавився.

Таким чином, враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку про наявність належного повідомлення особи про місце, дату та час розгляду справи, про неповажність причин неявки до суду особи та про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом досліджені письмові докази, наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 179537 від 30.12.2021, складений у відповідності до вимог КУпАП, в якому зафіксовано фактичні обставини адміністративного правопорушення та кваліфікацію дій ОСОБА_1 (а.с. 1);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння до Білоцерківської міської лікарні № 4, в якому вказано, що огляд не проводився (а.с. 3);

- копію акта огляду та тимчасового за тримання транспортного засобу від 30.12.2021, відповідно до якого здійснено огляд та тимчасове затримання транспортного засобу NISSAN PRIMERA1,6, д.н.з. НОМЕР_1 для зберігання на стоянку у зв`язку з службовою необхідністю (а.с. 4);

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення від 30.12.2021 серії БАБ № 639427, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за зупинку на перехресті, не пов`язану з наданням переваги в русі (а.с. 5);

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення від 30.12.2021 серії БАВ № 628389, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за непред`явлення посвідчення водія на законну вимогу працівника поліції (а.с. 6);

- відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який міститься на диску як додатку до протоколу, де видно заведений автомобіль, до якого підходять працівники поліції і стукають в скло, довго ніхто не реагує на стук, через певний час зі сторони водійського сидіння відкривається вікно, чоловіку за кермом працівник поліції пояснює, що вказаний автомобіль зупинено з порушенням ПДР, а саме: на перехресті з вимкненими габаритами в темну пору доби і просить надати посвідчення водія. З наданих документів встановлено, що вказаним чоловіком є ОСОБА_1 , який на запитання працівника поліції звідки він їде, відповідає, що їде з села. Після того як ОСОБА_1 вийшов з автомобіля йому працівник поліції роз`яснює його права і запитує чи буде він давати пояснення чи є в нього якість клопотання. Також зазначає, що в ОСОБА_1 вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, який він відчув при спілкуванні з ним, і виражене тремтіння пальців рук, в чому поліцейський переконався, коли ОСОБА_1 записував собі його дані. На запитання працівника поліції, чи буде ОСОБА_1 проходити освідування на предмет виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, останній відмовляється, вказуючи, що заперечує, що керував транспортним засобом, його не зупиняли. Працівники поліції роз`яснюють про складення на ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 7).

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, сама відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складає об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення. Для її наявності підтвердження алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не потрібно.

Згідно пунктів 2,4,6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння, відповідно до п. 3 цієї інструкції, є порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан сп`яніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що в поліцейського були наявні підстави вважати, що ОСОБА_1 , який перебував за кермом заведеного автомобіля, керував вказаним транспортним засобом аж до його зупинки у невстановленому місці та перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, але ОСОБА_1 відмовився. Пояснення ОСОБА_1 , які він давав працівникам поліції щодо того, що він не керував транспортним засобом, суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки такі пояснення суперечать поясненням самого ОСОБА_1 , які він давав в той же день працівникам поліції раніше, а саме: підтвердив, що їхав із села, щодо перебування за кермом автомобіля, який був заведений та припаркований не заперечував, лише вказав, що автомобіль припарковано не на перехресті і без порушень, оскільки немає темної пори доби, хоча на відео чітко вбачається час зйомки: 29.12.2021 23:56 та нічний час.

Враховуючи все вище зазначене, суд вважає, що в діях водія вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України, і наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його дії необхідно кваліфікувати як відмову від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність, яка полягає в накладенні штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік, тобто, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

За такої сукупності обставин у справі суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 27, 33, 34, 40-1, ч. 1 ст. 130, 221, 282, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави (Отримувач: Київська обл../м. Київ/21081300. Рахунок №UA0010001. Банк: Казначейство України (ЕАП) . Призначення платежу:Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 496,2 грн. судового збору (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Відповідно до положень ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Сухарева О.В.