Провадження № 3/557/273/2022
Справа № 557/305/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року смт Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Тишкун П.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з відділення поліції №5 Рівненського районного управління поліції ГУНП у Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого зі слів

за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №158891, 24.02.2022 року о 02 год. 25 хв. на а/дКиїв-Чоп М-06 310 км с. Бабин, ОСОБА_1 керував транспортним засобом « Chevrolet Aveo», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродня блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою виявлення наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, що зафіксовано на відеопристрій ВК-2026. ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст.130 КУпАП.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, заяв про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. Судові виклики, що надсилалися ОСОБА_1 за вказаною у протоколі адресою, повернулися до суду з відміткою на поштовому відправленні «адресат відсутній за вказаною адресою».

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» («Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07 липня 1989 року).

З огляду на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною щодо складання відносно неї 24.02.2022 року протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП, та про розгляду такого протоколу Гощанським районним судом, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмові заперечення проти протоколу, при цьому зважаючи на те, що присутність такої особи в розумінні ч. 2 ст. 268 КУпАП не є обов`язковою, суддя прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №158891 вбачається, що 24.02.2022 року о 02 год. 25 хв. на а/дКиїв-Чоп М-06 310 км с. Бабин, ОСОБА_1 керував транспортним засобом « Chevrolet Aveo», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродня блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою виявлення наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, що зафіксовано на відеопристрій ВК-2026

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною третьою ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті (зокрема і за відому особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -

Отже, з об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 130 КУпАП, може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівника поліції від проходження в установленому порядку огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів та/або в закладі охорони здоров`я для визначення стану наркотичного сп`яніння, а суб`єктивна сторона передбачає умисну форму вини.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме ст.256, детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення. Також ці питання врегульовані і галузевими нормативно-правовими актами, органу які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, у даному випадку Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Відповідно до положень ст.255 КУпАП складання протоколів про адміністративні правопорушення за ст.130 КУпАП, віднесено до компетенції органів внутрішніх справ (Національної поліції), які на виконання вимог ст.256 КУпАП, повинні перевірити та зазначити в протоколі відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно роз`яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №18, судам при розгляді справ необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247 і 280 КУпАП.

Сам протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №158891 від 24.02.2022 не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви.

Оцінивши всі наявні у справі докази, приходжу до висновку, що жодний доказ, який би мав бути долучений до протоколу про адміністративне правопорушення і підтверджував вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.130 КУпАП, суду не надано.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015.

Так, згідно вимог передбачених ст. 266 КУпАП, серед іншого зазначено, що особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан наркотичного сп`яніння. Огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення такого огляду, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Також, згідно п. 12 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції (тобто ознаками наркотичного сп`яніння), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Тобто сама по собі відмова від огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі не тягне відповідальність за ст. 130 КУпАП, оскільки її мають передувати визначені працівником поліції ознаки наркотичного сп`яніння на місці, після повідомлення яких особа може і не погодитися з ними та заявити своє право на проходження такого огляду у медичному закладі.

Так, у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відсутній підпис ОСОБА_1 , як і запис про відмову його від підпису.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №158891 від 24.02.2022 містить фабулу з вищезгаданими обставинами інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, у ньому визначено ознаки наркотичного сп`яніння, а також у графі "Свідки чи потерпілі" працівником поліції зазначено, що проводилась відеофіксація, а до протоколу додано відео диск. Проте, диск із відеозаписом події до матеріалів справи не додано.

15.03.2022 року ВП№5 Рівненського РУП подано до суду повідомлення про те , що у зв`язку з технічними несправностями технічного приладу, надати відеодиск не вдається можливим, тому вони просять розглянути справу відносно ОСОБА_1 враховуючи всі інші додані до справи докази.

Крім того, всупереч п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103, протокол складений у відсутність двох свідків, що є серйозним порушенням вимог щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Окрім цього, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст.130 КУпАП з посиланням, що останній двічі протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, проте до протоколу про адміністративне правопорушення не додано доказів на підтвердження цього.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд, керуючись принципом "поза розумним сумнівом" вважає, що сам протокол про адміністративне правопорушення, як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, за відсутності інших допустимих доказів щодо обставин правопорушення та обставин які було встановлено в ході судового розгляду судом є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

З цих підстав суд приходить до переконання, що висунуте ОСОБА_1 обвинувачення за ч. 3 ст. 130 КУпАП не підтверджено належними та допустимими доказами та є недоведеним, а тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, 264, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду.

Суддя П.В.Тишкун