Справа № 202/3055/22
Провадження № 3/202/1687/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Логвіненко Т.Г., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 077983 від 08.06.2022 та долучені до них матеріали, що надійшли з Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , фізичної особи-підприємця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якій було роз`яснено її права та обов`язки передбачені ст.10, 63 Конституції України,ст.268 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

22.06.20222 до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164-5 КУпАП на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 077983 від 08.06.2022.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ № 077983 від 08.06.2022 встановлено, що 08.06.2022 о 15 годині 10 хвилин ОСОБА_1 зберігала алкоголь сорок шість металевих банок пива об`ємом 0,5 л « Stammgast» загальним об`ємом 23 л та три пляшки вина об`ємом 0,75 л у приміщенні Нової Пошти №1 за адресою: м.Краматорськ, вул. О.Тихого, 70В чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.164-5 КУпАП.

ОСОБА_1 судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Клопотання про відкладання розгляду справи суду не надала.

Захисник ОСОБА_2 адвокат Ухов Р.В. надав до матеріалів справи клопотання про закритя справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164-5 КУпАп, оскільки остання не є посадовою особою підприємства виробника, імпортера, або продавцем підакцизних товарів, не є фізичною особою підприємцем, яка здійснює таку діяльність, а вилучені у неї алкогольні напої зберігала для власного вживання

дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступних висновків.

Так, суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозицією ч.1 ст.164-5 КУпАП передбачена відповідальність за зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку посадовими особами підприємств виробників, імпортерів і продавців таких товарів.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Протокол та додані до нього матеріали не містять доказів, які б підтверджували посадові обов`язки та повноваження ОСОБА_4 щодо зберігання або транспортування алкогольних напоїв без марок акцизного податку.

Також, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, працівником відділення поліції Краматорського РУП, котрий складав протокол, не надано жодних документів, котрі б підтверджували, що ОСОБА_1 є посадовою особою підприємств-виробників, імпортер чи продавець цих товарів, а вилучені у ОСОБА_1 напої містять підроблені чи фальсифіковані марками акцизного податку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення за ч.1 ст.164-5 КУпАП, оскільки не є посадовою особою підприємств-виробників, імпортерів чи продавцем таких товарів.

Суд, погоджується із доводами захисника Ухова Р.В.та вважає, що за обставин, викладених у протоколі та встановлених у судовому засіданні в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164-5 КУпАП, з огляду на вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р., ратифікованою Україною передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Суд наголошує, що правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. ст. 173 КУпАП, а отже провадження по справі підлягає закриттю.

Згідно ст. 265 КУпАП вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Враховуючи те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, тому вилучені алкогольні напої слід повернути власнику.

Відповідно до ст. 40-1, ч.7 ст. 283 КУпАП судовий збір у випадку закриття провадження у справі не стягується та відноситься за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 252, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-5 КУпАП.

Вилучені 08.06.2022 у ОСОБА_1 шість металевих банок пива об`ємом 0,5 л «Stammgast» загальним об`ємом 23 л та три пляшки вина об`ємом 0,75 л, які передано на зберігання ОСОБА_6 повернути ОСОБА_1 .

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання у 10-ти денний строк з моменту винесення постанови апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Т. Г. Логвіненко