Єдиний унікальний номер 728/390/22 Номер провадження 3/728/195/22
П О С Т А Н О В А

15 червня 2022 року м. Бахмач
Суддя Бахмацького районного суду Чернігівської області Роздайбіда О.В. при секретарі Петренко О.Г., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Відділення поліції № 1 Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не одруженого, працюючого сантехніком у Бахмацький ЦРЛ, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
Згідно надісланого до суду протоколу про адміністративне правопорушення від 15.04.2022, складеного поліцейським Ніжинського РВП, вбачається, що 15 квітня 2022 року о 01 год 35 хв в м. Бахмач Ніжинського району Чернігівської області по вул. Даньківський Шлях водій ОСОБА_1 керував мопедом VIPER д.н.з НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Обстеження проводилось алкотестером Драгер, результат якого становить 1,79 проміле.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що мопедом не керував, а вів його в руках. Була комендантська година і його зупинила тероборона, «люди в формі». Після чого він перенервував і , поки чекав на приїзд поліції, випив літру пива . Потім приїхала поліція і доставила його до відділку , де він і пройшов освідування з використанням приладу «Драгер».
За клопотанням ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ковалюха В.М. судом був викликаний поліцейський Ніжинського РВП Левченко О.О., який складав протокол.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 15.04.2022 року він перебував на службі, коли надійшов виклик від начальника поліції про те, що ним був зупинений водій мопеду з порушенням комендантської години та з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Прибувши через 2 хвилини до вказаного місця по вул. Даньківський Шлях, ОСОБА_2 побачив правопорушника ОСОБА_1 , який сидів на мопеді і був з ознаками , які вказували на сп`яніння. Правопорушника забрали до відділку, щоб пройти огляд. Тим більше, що була комендантська година, воєнний час і треба було дотримуватись світломаскувальних заходів. У відділку поліції ОСОБА_1 пройшов тест на алкогольне сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», який виявився позитивним і становив 1,74 проміле. ОСОБА_1 з усім погоджувався, вину визнавав. Заперечень з його сторони не було. Під час огляду здійснювалося відеофіксування.
Адвокат Ковалюх В.В. пояснив суду, що вважає, що відеозапис, наявний в матеріалах справи, неповний та на ньому не видно, що ОСОБА_1 керував мопедом. Наполягав на тому, що правопорушник під час зупинки вів мопед в руках. Не було зафіксовано моменту керування. Просив закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Ковалюха В.В. , поліцейського Левченка О.О., дослідивши всі матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 251, 252 КУпАП суд вважає, що наявні у справі докази, які безпосередньо досліджені судом, є належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та визнання її винуватості.
Факт вчинення ОСОБА_1 указаного адміністративного правопорушення підтверджується протоколом серії ДПР18 № 474191, відеозаписом, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 15.04.2022 року, поясненнями поліцейського ОСОБА_2 , результатом освідування на пристрій Драгер від 15 квітня 2022 року.
Пояснення правопорушника та його захисника, про те, що ОСОБА_1 не знаходився за кермом, а вів мопед в руках, і вживав алкогольні напої вже після зупинення, суд оцінює критично, та розцінує як неналежний спосіб захисту та намагання уникнути притягнення до адміністративної відповідальності. Його показання не узгоджуються і з іншими доказами у справі. Зокрема з тим, що результат тесту на алкогольне сп`яніння, становить 1,79 проміле, що суперечить кількості випитого пива в об`ємі 1 літр і часу всмоктування алкоголю в кров.
Також вважаю необхідним зазначити, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння у будь-якому випадку, і виявленню цього правопорушення не обов`язково повинно передувати безпосередня зупинка автомобіля поліцейським у випадках, передбачених ЗУ Про національну поліцію , так як будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. При цьому відповідно роз`яснень ВСУ, викладених у абз. 3 і 4 п. 27 постанови № 14 Пленуму від 23.12.2005 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті (із послідуючими змінами), керування транспортним засобом необхідно розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Крім того, згідно п. 1, 5 ст. 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 08.11.1968) та положень Європейської угоди, яка доповнює цю Конвенцію (Женева, 01.05.1971), кожний транспортний засіб, який знаходиться в русі, повинен мати водія. Водій повинен контролювати свій транспортний засіб таким чином, щоб бути завжди у змозі належним чином їм управляти, бути ознайомленим з правилами дорожнього руху , приписами в області безпеки дорожнього руху, а також з такими факторами, які можуть вплинути на його поведінку.
Судом був досліджений відеозапис огляду на стан сп`яніння, з якого вбачається, що ОСОБА_1 підтверджував факт керування транспортним засобом, а саме «їхав на мопеді» в стані алкогольного сп`яніння, визнавав вину, розумів значення своїх дій, не заперечував щодо складеного відносно нього протоколу, який і був підписаний ним. В поясненнях зазначив «Виноватий. Ісправлюсь. Хотів допомогти громаді.» Проти обстеження з застосуванням приладу «Драгер» не заперечував.
Твердження захисника про відсутність безперервної відеофіксації при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, жодним чином не спростовує наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП., так як зазначеного відеодоказу достатньо для визначення винуватості ОСОБА_1 .
Також, у рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі Коробов проти України Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення поза розумним сумнівом . Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Отже, оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.
Суд прийшов до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис та пояснення інспектора Левченка О.О. є більш переконливими і логічними доказами, ніж пояснення ОСОБА_1 та його захисника в судових засіданнях, що не підтверджуються іншими матеріалами справи.
Таким чином, за фактичних обставин справи беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги ПДР України, скоїв правопорушення, передбачене диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП , оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження доказами, які містяться у матеріалах справи та були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, який становить значну суспільну небезпеку в сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, ступінь його вини.
На підставі викладеного суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, оскільки особі, що скоїла адміністративне правопорушення, необхідно призначити стягнення, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.
У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення відповідно до статті 40-1 КУпАП вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави.
Керуючись ст.33, 40-1, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суд
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити вказаний штраф у передбачений ч.1 ст. 307 КУпАП п`ятнадцятиденний термін з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення і повідомити про це суд шляхом представлення документа про його сплату.
У разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення постанови про накладення штрафу у порядку примусового виконання постанови відділом державної виконавчої служби стягується подвійний розмір штрафу у сумі 34 000 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп. судового збору на користь держави.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Бахмацький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Роздайбіда О.В.