КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/703/2022 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року суддя Київського апеляційного суду Шебуєва В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 22 грудня 2021 року в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 22 грудня 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави, судовий збір, в розмірі 454,00 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просить скасувати вказану постанову суду, а справу повернути до Управління патрульної поліції м. Києва для повторного розгляду при цьому використати відеозаписи з відеокамери, яка встановлена на перехресті доріг біля будинку №5 по вул. І.Сірка та нагрудних відеокамер поліцейських. Посилається на те, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального і процесуального права. Суд не виконав вимоги ч.2 ст.279 КУпАП, зокрема не роз`яснив йому права і обов`язки, не дав можливості реалізувати право на захист своїх інтересів, зокрема, не надав йому можливості надати пояснення та проігнорував його прохання оглянути фотознімки заборонного знаку 3.2 з табличкою 7.3.2, який встановлений на бетонному стовпі з правого боку дороги з села Новосілок в напрямку м. Києва, по якій рухалася ОСОБА_2 . Цей знак забороняє автомобілям, які їдуть зі сторони с. Новосілки в сторону міста Києва лівий поворот біля будинку №5 по вул. І. Сірка. Тобто, ОСОБА_2 свідомо порушила вимогу цього заборонного знаку, за що її слід притягнути до адміністративної відповідальності по ст.124 КУпАП. Зазначає, що дійсно 13 жовтня 2021 року, приблизно о 16 год. 30 хв. він їхав по дорозі, яка розділяє місто Київ і Київську обл. При під`їзді до вулиці І. Сірка він зупинився, щоб дочекатись можливості здійснити лівий поворот і виїхати на вул. І.Сірка. В цей час по вул. і.Сірка був пожвавлений рух, декілька хвилин він стояв на другорядній дорозі, чекаючи можливість виконати лівий поворот. Приблизно через 3 хв. він побачив, що на головній дорозі зліва і справа транспортних засобів ближче 100 метрів немає і почав рух наліво, проїхав не більше 2 метрів і сталось зіткнення з автомобілем марки "Nissan", якою керувала ОСОБА_2 . Звертає увагу, що зіткнення сталось не на головній, а на прилеглій до неї дорозі. Також, він переконаний, що ОСОБА_2 значно перевищила межу швидкості руху в межах населеного пункту та міста. Зазначає, що на перехресті де сталась ДТП, була відеокамера, а тому з цієї камери треба зняти запис ДТП і вирахувати швидкість руху автомобіля марки "Nissan".

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_1 і потерпілої ОСОБА_3 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційний суд не вбачає підстав для скасування такої постанови суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, на розгляд суду був наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 291437 від 13 жовтня 2021 року, складений відносно ОСОБА_1 , схему місця ДТП, письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 о 17 год. 00 хв. 13 жовтня 2021 року, керуючи автомобілем «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. І. Сірка, 5 на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не надав переваги в русі транспортному засобу «Nissan» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого здійснив зіткнення з останнім, що призвело до їх механічних пошкоджень. Вказаним діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 б, 16.11 ПДР України, тобто вчинив адміністративний проступок передбачений ст.124 КУпАП (а.с. 1).

Вказані обставини підтверджуються схемою місця ДТП від 13 жовтня 2021 року (а.с. 2).

Відповідно до п. 2.3.б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 16.11. ПДР України визначено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

В своїх поясненнях від 13 жовтня 2021 року ОСОБА_1 зазначив, що він дійсно 13 жовтня 2021 року, приблизно о 16 год. 30 хв. їхав по другорядній дорозі, при під`їзді до вулиці І. Сірка зупинився, щоб дочекатись можливості здійснити лівий поворот і виїхати на вул. І.Сірка. Коли він почав рух, то відчув зіткнення з автомобілем «Nissan» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_2 . При цьому ОСОБА_1 вказав, що вбачає вину обох учасників ДТП , оскільки він не зміг точно визначити швидкість руху автомобіля «Nissan» д.н.з. НОМЕР_2 , а ОСОБА_2 перевищила дозволену швидкість та не врахувала наявність з її боку дорожнього знаку 3.2 з табличкою 7.3.2, який забороняв поворот наліво.

Відтак, посилаючись на наявність вини у вчиненні ДТП з боку обох учасників ДТП, ОСОБА_1 фактично визнав допущення ним порушень ПДР України з його боку також.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційний суд відхиляє посилання ОСОБА_1 на те, що ОСОБА_2 була перевищена дозволена швидкість та нею не враховано наявність дорожнього знаку 3.2 з табличкою 7.3.2, який забороняв їй поворот наліво. Такі посилання апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявності в його діях порушень п.п. 2.3 б, 16.11 ПДР України.

Суд апеляційної інстанції відхиляє посилання ОСОБА_1 на надання йому можливості надати суду першої інстанції пояснення та фотознімки заборонного знаку, який встановлений на бетонному стовпі з правого боку дороги з села Новосілок в напрямку м.Києва. Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції надав ОСОБА_1 можливість дати пояснення і долучив до матеріалів справи фотознімки заборонного знаку.

Як вбачається з наданої ОСОБА_1 відповіді т.в.о. начальника Управління патрульної поліції у м.Києві, щодо складання протооклу про адміністративнеп правпорушення відносно ОСОБА_2 за матеріалами ДТП, яка мала місце 13.10.2021 року в м.Києві по вул.І.Сірка,5, у Управлінні відсутні підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 22 грудня 2021 року без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 22 грудня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Шебуєва В.А.