КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2022 року

м. Київ

справа №760/32329/21

провадження № 33/824/1873/2022

Київський апеляційний суд у складі судді Кравець В.А.

за відсутності всіх учасників справи та їх представників

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби - Короля Леоніда Івановича

на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року у складі судді Калініченко О.Б.,

якою провадження відносно ОСОБА_1 у справі про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року провадження відносно ОСОБА_1 у справі про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Судом установлено, що згідно протоколу про порушення митних правил №4155/10000/21 від 04 листопада 2021 року 24 червня 2021 року в зоні митного контролю відділу митного оформлення № 2 митного поста «Київ-центральний» Київської митниці Держмитслужби, при митному огляді міжнародного експрес-відправлення документального характеру №, яке переміщувалось від відправника - « T SEVEN KOREA » (Республіка Корея) на адресу одержувача - «ОСОБА_2» (UKRAINE), серед інших, виявлено оригінали документів: рахунок-фактура (інвойс) від 06 квітня 2021 року № T7KAB-21-0400100 на бувший у використанні транспортний засіб - «KIA SPORTAGE VIN: НОМЕР_1 » вартістю 3 250 доларів США, загальною вартістю 3 850 доларів США з урахуванням транспортування на умовах поставки FOB, перевезення якого здійснювалось з території Кореї до України (Одеса) морськими суднами «FOLEGANDROS» (плавання № 115N) у контейнері MRKU4264622, продавцем та відправником якого виступала компанія «T SEVEN KOREA CO., LTD» (Корея) покупцем та одержувачем - ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ).

За результатом проведеного аналізу інформації, наявної в інформаційних базах даних Державної митної служби України, зокрема - ЄАІС Держмитслужби та АСМО «Інспектор», встановлено, що 02 липня 2021 року в зоні діяльності Одеської митниці за митною декларацією типу ІМ/40/АА № UA500510/2021/200256 оформлено та випущено у вільних обіг бувший у використанні транспортний засіб марки «KIA» модель «SPORTAGE» (VIN: НОМЕР_1 ), заявленою вартістю 2 750 доларів США, одержувачем якого виступала ОСОБА_1 .

На запит Київської митниці від 21 вересня 2021 року № 7.8-1/20/7/7817 листом Одеської митниці від 13 жовтня 2021 року № 7.10-3/28.10-01/7/8604 надійшли копії запитуваних документів (вх. № 14317/4 від 13.10.2021), з яких слідує, що переміщення через митний кордон України випущеного у вільний обіг за митною декларацією ІМ/40/АА від 02 липня 2021 року № UA500510/2020/200256 бувшого у використанні транспортного засобу марки «KIA» модель «SPORTAGE» (VIN: НОМЕР_1 ) здійснено на підставі рахунку-фактури (інвойсу) від 07 квітня 2021 року № UA-644334 на товари: «KIASPORTAGEKNAPE813BEK644334», згідно якого вартість зазначеного транспортного засобу складає 2 750 доларів США, виставлений продавцем/експортером - компанією «KINOCO., LTD» (Республіка Корея) до одержувача - ОСОБА_1 , а також коносамент №MSFFK0RCHE6721 від 29 травня 2021 року.

Митний орган уважав, що дії ОСОБА_1 , які полягали у переміщенні 02 липня 2021 року бувшого у використанні транспортного засобу «KIA» модель «SPORTAGE» (VIN: НОМЕР_1 ), вартістю 3 850 доларів США (105 428,79 грн - відповідно до офіційного курсі гривні до іноземних валют на дату переміщення товарі через митний кордон України) через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості, мають ознаки порушення митних правил, передбачених частиною першою статті 483 МК України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Київська митниця в особі представника Короля Л.І. 08 грудня 2021 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нову постанову про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення та накладення на неї адміністративного стягнення відповідно до санкції частини першою статті 483 МК України.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки її винесено всупереч вимогам статті 245 КУпАП про повне, всебічне, об`єктивне з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності із законом, а також без належного врахування характеру вчиненого правопорушення.

Зазначає, що в результаті вивчення і співставлення митних документів встановлено, що 02 липня 2021 року бувший у використанні транспортний засіб «KIA» модель «SPORTAGE» (VIN: НОМЕР_1 ), вартістю 3 850 доларів США або 105 428,79 грн (відповідно до офіційного курсу гривні до іноземних валют на дату переміщення товарів через митний кордон України 1 долар США - 27,38410000 грн), переміщений через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості.

Обставини вчинення порушення митних правил підтверджується наступними доказами: протоколом про порушення митних правил №4155/10000/21, рахунком-фактурою (інвойс) від 06 квітня 2021 року №Т7КАВ-21-0400100.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, своїх представників (адвокатів) не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не сповістили, клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Згідно частини 294 ЦПК України неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про здійснення перегляду постанови суду першої інстанції за відсутності всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положеннями статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що згідно протоколу про порушення митних правил № 4155/10000/21 від 04 листопада 2021 року 24 червня 2021 року в зоні митного контролю відділу митного оформлення № 2 митного поста «Київ-центральний» Київської митниці Держмитслужби (ЦСС АТ «ДХЛ-ІНТЕРНЕШНЛ УКРАЇНА»), при митному огляді міжнародного експрес-відправлення документального характеру № , яке переміщувалось від відправника - «T SEVEN KOREA» (Республіка Корея) на адресу одержувача - «ОСОБА_2» ( АДРЕСА_1 ), серед інших, виявлено оригінали документів:

- рахунок-фактура (інвойс) від 06 квітня 2021 року № T7KAB-21-0400100 на бувший у використанні транспортний засіб - «KIA SPORTAGE VIN: НОМЕР_1 » вартістю 3 250,00 доларів США, загальною вартістю 3 850 доларів США з врахуванням транспортування на умовах поставки FOB, перевезення якого здійснювалось з території Кореї до України (Одеса) морськими суднами «FOLEGANDROS» (плавання № 115N) у контейнері MRKU4264622, продавцем та відправником якого виступала компанія «T SEVEN KOREA CO., LTD» (Корея) покупцем та одержувачем - ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Україна).

За результатом проведеного аналізу інформації, наявної в інформаційних базах даних Державної митної служби України, зокрема - ЄАІС Держмитслужби та АСМО «Інспектор», встановлено, що 02 липня 2021 року в зоні діяльності Одеської митниці за митною декларацією типу ІМ/40/АА № UA500510/2021/200256 оформлено та випущено у вільний обіг бувший у використанні транспортний засіб марки «KIA» модель «SPORTAGE» (VIN: НОМЕР_1 ), заявленою вартістю 2 750 доларів США, одержувачем якого виступав громадянин України ОСОБА_1 .

Листом Київської митниці від 21 вересня 2021 року № 7.8-1/20/7/7817 на адресу Одеської митниці направлено запит щодо надання копій документів, на підставі яких, серед інших, здійснено пропуск через митний кордон України та випуск у вільний обіг за митною декларацією типу ІМ/40/АА від 02 липня 2021 року № UA500510/2021/200256 оформлено та випущено у вільних обіг бувший у використанні транспортний засіб марки «KIA» модель «SPORTAGE» (VIN: НОМЕР_1 ).

Листом Одеської митниці від 13 жовтня 2021 року № 7.10-3/28.10-01/7/8604 на адресу Київської митниці надійшли копії запитуваних документів (вх. № 14317/4від 13.10.2021 року), з яких слідує, що переміщення через митний кордон України випущеного у вільний обіг за митною декларацією ІМ/40/АА від 02 липня 2021 року № UA500510/2020/200256 бувшого у використанні транспортного засобу марки «KIA» модель «SPORTAGE» (VIN: НОМЕР_1 ) здійснено на підставі наступних документів:

- рахунок-фактура (інвойс) від 07 квітня 2021 № UA-644334 на товари: «KIASPORTAGEKNAPE813BEK644334» у загальній кількості 1 шт., вартістю 2 750 доларів США, виставлений продавцем/експортером - компанією «KINOCO., LTD» (Республіка Корея) до одержувача - ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Україна);

- коносамент № MSFFK0RCHE6721 від 29 травня 2021 року на товари USEDCAR: KIA SPORTAG EKNAPE813BEK644334, відправлені з порту «INCHEON, KOREA» (порт Інчхон, Республіка Корея) до порту «Чорноморськ» (Україна), відправником яких виступала компанія «T SEVEN KOREA CO., LTD» (Корея) до одержувача - ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Україна).

За результатами порівняння відомостей, наявних у рахунку-фактурі (інвойсі) від 06 квітня 2021 року № T7KAB-21-0400100, які серед інших було виявлено під час митного огляду міжнародного експрес-відправлення документального характеру № , з відомостями рахунка-фактури (інвойсу) від 07 квітня 2021 року № UA-644334 та коносаменті № MSFFK0RCHE6721 від 29 травня 2021 року, на підставі яких бувшого у використанні транспортного засобу переміщені через митний кордон України та випущений у вільний обіг за митною декларацією типу ІМ/40/АА від 02 липня 2021 року № UA500510/2021/200256, встановлено, що вони стосуються однієї партії - співпадають відомості щодо найменування, індивідуальних особливостей, кількості, ваги, об`єму товарів, одержувача товарів, тощо.

Відмінність полягає у відомостях щодо вартості бувшого у використанні транспортного засобу, а саме: згідно з відомостями документів, що були подані у якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України, його загальна вартість складає 2 750 доларів США, а відповідно до відомостей документів, що були виявлені під час митного контролю міжнародного експрес-відправлення документального характеру №, загальна вартість цього бувшого у використанні транспортного засобу складає 3 850 доларів США.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає митному органу документи та відомості, необхідні для митного контролю, передбачені ст. 335 МК України.

Згідно положень ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 483 МК України відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03.06.2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).

При цьому, що стосується використання документів, то судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Тобто ті, що подаються митному органу на кордоні та є підставою для пропуску товару на митну територію України.

Відповідно до роз`яснень, наведених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена ст. 483 МК України, може бути вчинене лише умисно.

Згідно зі ст. 489 ЦПК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 491 МК України підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

За змістом положень ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Зміст положень ч. 2 ст. 495 МК України у взаємозв`язку із положеннями ст. 489 МК України свідчить про те, що докази у справі про порушення митних правил повинні відповідати критерію належності, тобто повинні бути такими, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмету доказування.

За приписами ч. 7 ст. 257 МК України, перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року № 8, документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Митний кодекс України нормою ст. 257 вичерпно формулює поняття «декларування», яке здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст. 265 МК України наділений декларант.

Відповідно до ст.ст. 49, 58 МК України митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну.

Статтею 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів визначається декларантом відповідно до гл. 9 МК України, якою встановлені основні та другорядні методи визначення митної вартості товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частиною 3 ст. 54 МК передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; випускати у вільний обіг товари, що декларуються.

Виходячи зі змісту положень ч. 5 ст. 54 МК України, в ході виконання вказаних обов`язків, орган доходів і зборів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених МК України, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Тобто, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Таким чином, власник товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.

З матеріалів справи вбачається, що за доводами митного органу, в результаті порівняння відомостей, наявних у експортній декларації від 17 червня 2021 року №13244-21-102550Х з відомостями рахунка-фактури (інвойсу) від 14 червня 2021 року №21S083та коносаменті № DAAS2107023 від 24 червня 2021 року, встановлено, що вони стосуються однієї партії - співпадають відомості щодо найменування, індивідуальних особливостей, кількості, ваги, одержувача тощо.

У результаті порівняння відомостей, наявних у рахунку-фактурі (інвойсі) від 06 квітня 2021 року №T7KAB-21-0400100 з відомостями рахунка-фактури (інвойсу) від 07 квітня 2021 року №UA-644334 та коносаменті №MSFFK0RCHE6721 від 29 травня 2021 року, встановлено, що вони стосуються однієї партії - співпадають відомості щодо найменування, індивідуальних особливостей, кількості, ваги, об`єму товарів, одержувача товарів, тощо.

Однак, відмінність полягає у відомостях щодо вартості бувшого у використанні транспортного засобу, а саме: згідно з відомостями документів, що були подані у якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України, його загальна вартість складає 2 750 доларів США, а відповідно до відомостей документів, що були виявлені під час митного контролю міжнародного експрес-відправлення документального характеру №, загальна вартість цього же бувшого у використанні транспортного засобу складає 3 850 доларів США.

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, який належним чином дослідив документи, що були надані митним органом на підтвердження своїх доводів, з матеріалів справи не вбачається беззаперечного підтвердження факту, що виявлений у міжнародному експрес-відправленні № інвойс від 06 квітня 2021 року №T7KAB-21-0400100 на транспортний засобів «КІА» модель «SORENTO» (VIN: НОМЕР_1 )» покупцю/одержувачу «ОСОБА_1 » має відношення до митного оформлення зазначеного автомобіля за митною декларацією типу ІМ40АА від 02 липня 2021 року №UA500510/2021/200256.

Відомості, що містяться у виявлених митним органом документах, які між тим відправлялися на адресу одержувача - «ОСОБА_2» (UKRAINE), не свідчать про їх пов`язаність з ОСОБА_1 та поданою митною декларацією типу ІМ40АА від 02 липня 2021 року № UA500510/2021/200256.

Зважаючи на викладене, Київською митницею не доведено, що ОСОБА_1 могла (або мала бути) відома інформація, наявна в зазначеному інвойсі від 06 квітня 2021 року №T7KAB-21-0400100, про що обґрунтовано зазначено судом першої інстанції.

Доказів, зокрема, наявності будь-яких відносин ОСОБА_1 з вказаними вище компанією та особою, матеріали справи не містять.

Вбачається також, що при подачі митної декларації товару були подані всі необхідні документи, які містили всі реквізити, необхідні для ідентифікації товару.

Окрім того, ціна, вказана в інвойсі від 07 квітня 2021 року №UA-644334 за товар у сумі 2 750 доларів США також підтверджується наявним в матеріалах справи висновком №1832-Е/21 експертного авто товарознавчого дослідження автомобіля КІА SORENTO, власником якого є ОСОБА_1 , за яким вартість товару з урахуванням його технічного стану та пошкоджень, станом на 01 липня 2021 року становить 72 400,59 грн (2 659,09 доларів США).

Відтак, митним органом не надано беззаперечних доказів того, що громадянкою України ОСОБА_1 були вчинені дії, направлені на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю відомостей щодо дійсної вартості товару, а також безпідставно порівняно два інвойси, оскільки дані в них щодо продавців, одержувачів, номерів і дат є різними, при цьому, жодних доказів, що між ними є зв`язок та вони пов`язані між собою матеріали справи не містять.

Таким чином, до протоколу про порушення митних правил митним органом не долучено жодного належного доказу на підтвердження обставин, викладених в доводах, а, тому висновки митного органу ґрунтуються на припущеннях, що є неприпустимим з огляду на вимоги чинного законодавства.

Отже, докази того, що в інвойсах від 06 квітня 2021 року та 07 квітня 2021 року містяться неправдиві відомості щодо товару - автомобіля КІА SORENTO, відсутні.

Наведене указує на відсутність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладені обставини справи та норми законодавства, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, з огляду на те, що до протоколу не додано будь-яких доказів, які б свідчили про подання ОСОБА_1 митному органу документів, що містять неправдиві відомості щодо митної вартості товару.

Отже, в даному випадку, переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю не відбувалося. Товар був розмитнений на підставі наданих документів, належність яких не викликали сумніву під час розмитнення, сплачено всі необхідні платежі, що було перевірено та не заперечується митними органами.

Таким чином, відсутність у діях ОСОБА_1 умислу не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої МК України та КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Установивши, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, місцевий суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про закриття провадження по справі відносно неї.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції вимог закону при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених частиною першою статті 483 МК України.

Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.

Керуючись статтями 264, 318, 458, 460, 483, 487 МК України, 284, 289, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби - Короля Леоніда Івановича - залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Кравець