Справа № 946/3800/22
Провадження № 3/946/1335/22
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 червня 2022 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

02.06.2022 біля 19:00 години ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку зі свою матір`ю ОСОБА_2 , під час якої висловлювався грубою нецензурною лайкою на її адресу, штовхнув її на ліжко, тим самим вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 04.06.2022 приблизно о 09:00 годині ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку зі свою матір`ю ОСОБА_2 , під час якої висловлювався грубою нецензурною лайкою на її адресу, тим самим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні зазначених правопорушень не визнав, хоча і погодився з обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, та пояснив, що він дійсно 02.06.2022 та 04.06.2022 висловлювався на адресу своєї матері нецензурною лайкою та 02.06.2022 штовхнув її на ліжко, але після того, як потерпіла робила йому зауваження. Потерпіла постійно його провокує його на такі дії, вона є хворою, особою похилого віку та не завжди адекватно оцінює ситуації. Саме тому притягуваний вважає, що має право вчиняти такі дії у відповідь на провокації.

Незважаючи на не визнання вини притягуваним ОСОБА_1 , його вина у вчиненні домашніх насильств повністю підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до даних протоколів про адміністративні правопорушення, 02.06.2022 та 04.06.2022 ОСОБА_1 вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, 02.06.2022 також штовхнув її, тим самим вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються заявами ОСОБА_2 на ім`я т.в.о. начальника Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, даними її письмових пояснень, а також даними як письмових пояснень самого притягуваного ОСОБА_1 , які долучені до протоколів про адміністративні правопорушення, так і його пояснень, які він надав безпосередньо під час судового засідання, з яких випливає, що притягуваний ОСОБА_2 свідомо вчиняє протиправні дії відносно своєї матері похилого віку, виправдовуючи їх її станом.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів дає змогу суду дійти висновку про наявність адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в їх вчиненні.

При цьому суд критично оцінює пояснення притягуваного ОСОБА_1 про те, що на таку поведінку його спровокувала його матір, оскільки відповідно до правил співжиття навіть деякі зауваження з боку потерпілої не виправдовують таку його грубу поведінку, ба більше, така позиція притягуваного свідчить про чітко сформований спосіб його протиправної поведінки та нехтування правилами співжиття, що значно посилює його суспільну небезпеку.

При накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , суд враховує положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якого, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суд також враховує характер вчинених правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, та дійшов висновку, що достатнім і необхідним у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП є накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки санкції за вчинені правопорушення є рівнозначними.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, суд не вбачає.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин справи, беручи до уваги особу ОСОБА_1 , чітко сформований спосіб його протиправної поведінки та нехтування правилами співжиття, що значно посилює його суспільну небезпеку, те, що він вчинив тотожні дії щодо матері похилого віку протягом декількох днів після того, як по першому випадку вже було розпочато провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що застосування більш м`яких адміністративних стягнень, передбачених санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ніж адміністративний арешт, буде недостатнім для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, а тому на нього необхідно накласти адміністративне стягнення саме у виді адміністративного арешту, але на строк ближче до нижньої межі санкції.

В силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2022, що складає 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на три доби.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Виконання постанови в частині накладення адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту покласти на Ізмаїльський РВП ГУНП в Одеській області.

Строк адміністративного арешту ОСОБА_1 обчислювати з моменту його затримання.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І. Яковенко