Справа № 404/400/22
Номер провадження 3/404/138/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, за участю потерпілого ОСОБА_1 , особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 15.01.2022 року о 23 год. 45 хв. по вул.Соборна 1-А у м.Кропивницькому ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Renault Espace», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив наїзд на припаркований транспортний засіб «ЗАЗ 110557», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п.2.10.а Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно у зазначені в протоколі час та місці рухався на автомобілі «Renault Espace», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , однак будь-якого зіткнення з іншим автомобілем не відчув. Вказував, що якби він відчув зіткнення з автомобілем «ЗАЗ 110557», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , то в будь-якому випадку зупинився та не залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Про пошкодження транспортного засобу «ЗАЗ 110557» внаслідок зіткнення йому стало відомо від працівників поліції через 2 дні після події. Вважає, що він не залишав місце дорожньо-транспортної пригоди, оскільки не помітив її.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 підтвердив обставини ДТП, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначив, що за наведених у протоколі обставин ОСОБА_2 дійсно міг не відчути зіткнення, у зв`язку із тим, що воно було незначним.

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та надані докази (а.с.1-6), суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Крім того, виходячи із диспозиції даної статті слідує, що для кваліфікації дій правопорушника за даною статтею, необхідною умовою є наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлення особою, що притягується до адміністративної відповідальності, причетності до неї та умисел вказаної особи на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.

Виходячи зі змісту даної статті суб`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення характеризується умислом, а тому для настання адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.122-4 КУпАП, останній, залишаючи місце дорожньо-транспортної пригоди, повинен був усвідомлювати, що він був причетний до даної дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Між тим, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_2 , відсутні дані про усвідомлення вказаною особою причетності до дорожньо-транспортної пригоди та наявність умислу на залишення її місця, а будь-які докази цього до матеріалів справи не долучені. Під час складання протоколу ОСОБА_2 одразу заперечив факт свідомого залишення місця події, а письмові пояснення потерпілого ОСОБА_1 та схема місця ДТП вказують лише на факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди та не мають жодних відомостей, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 побачив та відчув, що спричинив пошкодження транспортного засобу «ЗАЗ 110557», залишивши після цього місце пригоди.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Із врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, що спростовують доводи ОСОБА_2 про те, що він не відчув будь-якого зіткнення з автомобілем «ЗАЗ 110557», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , у зв`язку з чим залишив місце дорожньо-транспортної пригоди не усвідомлюючи того, що він був причетний до даної дорожньо-транспортної пригоди.

Пояснення ОСОБА_2 про відсутність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, на переконання суду не спростовано належними, достатніми та допустимими доказами, вони послідовні протягом провадження у справі, узгоджуються із іншими доказами та поясненнями потерпілого, схемою ДТП та зафіксованим характером ушкоджень автомобіля потерпілого, які не є значними, беруться судом до уваги, тому у справі не доведено вину ОСОБА_2 як обов`язкову ознаку суб`єктивної сторони правопорушення.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя. Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За викладених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, за протоколом про адміністративне правопорушення не знайшла свого підтвердження, а тому провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.122-4, 247 п.1 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда В.В. Поступайло