БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1027/22
Провадження № 3/497/578/22
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.06.2022 року м.Болград
Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Кодінцевої С.В.,
за участю секретаря судового засідання Деревенського І.Ю.,
особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 ,
особи, яка склала протокол ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Болград, Одеської області, громадянки України, маючої середню освіту, вдови, інваліда 2 групи загального захворювання, утриманців не маючої, ФОП, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , особу якої встановлено згідно паспорту громадянки України серії НОМЕР_1 , виданого Болградським РВ УМВС України в Одеській області від 30.12.1997 року, РНОКПП НОМЕР_2
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №650278 (надалі - протокол), складеного ДОП Болградського РВП ГУНП в Одеській області, старшим лейтенантом поліції Мариновим В.І. відносно ОСОБА_1 вбачається, що: "02.06.2022 року о 15:15 годині гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , в магазині «Романтика» здійснювала торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку», чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.156 КУпАП.
Особа відносно якої складено протокол ОСОБА_1 винною себе не визнала, в судовому засіданні пояснила, що дійсно в приміщенні магазині були в наявності цигарки без акцизних марок, які вона придбала для особистих потреб, однак їх реалізацію не здійснювала. Цигарки знаходися в пластиковому пакеті у підсобному приміщенні.
Особа, яка склала протокол ОСОБА_2 просив розглянути даний протокол, визнати дії ОСОБА_1 малозначними, та обмежитись попередженням.
Підтвердив, що дійсно факту реалізації не було, втім на місце події виїхали в зв`язку з повідомленням прикордонної служби, та за результатами обстеження магазину виявили і вилучити цигарки без акцизних марок, які наразі зберігаються в камері речових доказів.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність. Склад адміністративного правопорушення складає: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.
Відповідно до ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 156 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері торгівлі пивом, алкогольними та слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а також суспільні відносини у сфері захисту прав споживачів та охорони здоров`я населення (див. Господарський кодекс України, Закони України «Про захист прав споживачів», «Про державне, регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», Порядок провадження торговельної діяльності та правила торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року № 833 та ін.).
Об`єктивна сторона правопорушення виражається в таких формах:
1) роздрібна або оптова, включаючи імпорт або експорт, торгівля спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібна торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору);
2) порушення правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар);
3) торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами з рук.
Суб`єкт адміністративного проступку - працівники торгівлі, громадського харчування та сфери послуг, громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності в цих галузях.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.
Так, диспозиція ч.1 ст.156 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у роздрібній або оптовій торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.
Згідно ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.
За вимогами ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій. При цьому, статтею 1 вказаного Закону визначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.
Згідно з ст. 17 даного Закону у разі порушення вимог ст. 15 Закону до суб`єктів господарювання застосовується відповідальність, яка передбачена у законі порядку.
Відповідно до ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Пунктами 3, 5 «Порядку провадження торговельної діяльності та правила торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 р. N 833 визначено, що торгівельна діяльність провадиться суб`єктами господарювання у сфері роздрібної та оптової торгівлі, а також ресторанного господарства. Суб`єкт господарювання провадить торговельну діяльність після його державної реєстрації, а у випадках, передбачених законодавчими актами, за наявності відповідних документів дозвільного характеру та ліцензії.
Аналізуючи вищевказані норми законодавства, вбачається, що суб`єктом правопорушення, яке передбачено ч.1 ст. 156 КУпАП, є фізична особа, зареєстрована як суб`єкт підприємництва, та юридична особа.
На підтвердження даних вимог, до протоколу додано свідоцтво про реєстрацію фізичної особи підприємця на ім`я ОСОБА_1 . Втім з даного свідоцтва не вбачається яким видом діяльності займається приватний підприємець та за якою адресою здійснює таку діяльність. Будь-яких інших доказів на підтвердження діяльності суб`єктом господарювання не надано.
Згідно з ч. 1 ст. 3 Господарського кодекс України (далі - ГК України) під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Частина 2 статті 3 ГК України передбачає, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.
Статтею 42 ГК України передбачено, що підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. У разі відсутності такої мети немає правових підстав вважати діяльність суб`єкта підприємницькою.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
В силу положень п. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Суб`єктом відповідальності у даному випадку є суб`єкт господарювання.
Відповідальність за ст. 156 КУпАП настає за порушення порядку провадження господарської діяльності.
Перевіркою матеріалів справи встановлено, що у даному випадку відсутній суб`єкт правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 156 КУпАП, так як ОСОБА_1 господарської діяльності з продажу тютюнових виробів не здійснювала.
Таким чином в матеріалах справи відсутня кваліфікуюча ознака господарської діяльності як діяльність, яка здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, тому в діях притягуваного до адміністративної відповідальності відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.
Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» систематичною вважається діяльність у разі, коли продаж товарів, надання послуг з метою отримання прибутку здійснюється особою безпосередньо, самостійно не менш ніж 3 рази протягом календарного року.
Отже, для притягнення особи до відповідальності за ст. 156 КУпАП належить встановити, чи притягуваний є суб`єктом господарювання у розумінні закону та здійснював господарську діяльність із порушенням встановленого порядку.
Разом із тим, такі докази у справі відсутні.
Отже, особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення не може бути і суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, яке їй поставлене у вину.
Суд також звертає увагу, що серед ознак, які мають бути відображені при викладені суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту (статті, частини, пункту, підпункту), яким встановлюється відповідні правила (заборони) та яких особа, що притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималась, порушивши тим самим законодавчі приписи.
Диспозиція частини першої статті 156 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.
Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольні напої і тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.
Приписами п. п. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.
Згідно з п. 226.5 п. 226.6 ст. 226 Податкового кодексу України маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України. Маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць.
Пунктом 226.3 статті 226 Податкового кодексу України встановлено, що виготовлення, зберігання і продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року N 1251, відповідно до пункту 226 статті 226 Податкового кодексу України, затверджено Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів.
Таким чином, диспозиція ч. 1 ст. 156 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, в даному випадку до ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», але в фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ N 777426 05.01.2022 року не вказано, який нормативний акт порушено.
Як вбачається із змісту протоколу серії ВАБ № 877268 02.06.2022 року, останній не містить відомостей про те, яку саме роздрібну чи оптову торгівлю тютюновими виробами здійснювала нібито ОСОБА_1 .
Коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Статтею 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема - нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
Суд звертає увагу, що відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Аналізуючи матеріали справи та нормативно-правову базу, суд встановив, що до протоколу про адміністративне правопорушення не додано:
- жодних доказів на підтвердження здійснення ОСОБА_1 роздрібної торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного збору
- доказів, що за адресою: АДРЕСА_3 розташований магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 »,
- документів на підтвердження права власності чи оренди цього приміщення;
В протоколі в графі «Свідки» відсутні відомості про осіб, які могли б підтвердити чи спростувати факт вчинення ОСОБА_1 зазначеного адміністративного правопорушення.
Разом з цим, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №877268 від 02.06.2022 року в графі «У присутності понятих»: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 «проведено особистий огляд та огляд речей, передбачені ст.264 КУпАП, що були у гр-ки» ОСОБА_1 , «та згідно зі статтею 265 КУпАП виявлені речі вилучено для тимчасового зберігання», особою яка склала адміністративний протокол ОСОБА_2 вказано: цигарки в кількості 154 штуки пачок, на загальну суму 4010.00 гривень.
Разом з цим до протоколу додано Акт вилучення, який є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №877268 взагалі відсутні відомості щодо особи яка склала цей акт та яка вилучила майно, відсутні відомості щодо присутніх понятих, та відомості про особу у присутності якої вилучалося це майно.
Зазначене свідчить про невідповідність даного акту вимогам КУпАП.
Однак за участю яких понятих (та чи взагалі вони залучали) та у присутності кого вилучалося зазначене майно не відомо, оскільки інформація в протоколі відсутня, та протокол про вилучення речей і документів складено не було.
Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
Частиною 1 ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Частина 2 статті 3 Господарського кодексу України вказує, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.
Відповідно ч. 1 ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
На думку суду, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.156 КУпАП не здобуто належних, достовірних, допустимих і достатніх доказів, яких було б достатньо для визнання її винною у вчиненні зазначеного правопорушення.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.156 КУпАП слід закрити.
Щодо подальшої долі вилученого майна:
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серія ВАБ N 877268 від 02.06.2022 у ОСОБА_1 було вилучено цигарки: в кількості 154 штуки на загальну суму 4010 гривень.
Відповідно до ст. 265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.
Про вилучення речей і документів складається протокол або робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення, про огляд речей або адміністративне затримання.
Постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2012 р. №17 затверджено Порядок зберігання вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення речей і документів».
Цей Порядок визначає загальні правила зберігання, у тому числі обліку речей і документів, вилучених посадовими особами органів, визначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - уповноважені органи), під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення.
Жодних доказів на підтвердження належного зберігання вилученого майна до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.
Так, згідно п. 8. Зазначеного Порядку - передача речей і документів, які за своїми властивостями повинні зберігатися в обладнаному приміщенні, здійснюється відразу після їх обліку у книзі обліку.
Речі і документи, які передаються на зберігання, повинні бути належним чином упаковані та опечатані.
Відповідальна особа під час прийняття для зберігання речей і документів перевіряє відповідність даних, зазначених у протоколі про вилучення речей і документів чи відповідних записах у протоколі про адміністративне правопорушення, огляд речей або про адміністративне затримання, їх фактичному стану.
На кожну окремо упаковану річ і на кожен документ прикріплюється бирка, на якій зазначаються номер книги обліку і порядковий номер запису.
Про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, для зберігання в обладнаному приміщенні відповідальна особа заповнює квитанцію за формою згідно з додатком 2, яка долучається до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.
Згідно п 9 цього Порядку умовою зберігання речей і документів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речей і документів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування.
А відтак, суду не надано взагалі доказів того, що майно у вигляді цигарок в кількості 154 штуки на загальну суму 4010 гривень було вилучено належним чином, зберігається належним чином, та суд позбавлений можливості дослідити ці докази в судовому засідання в тому числі оглянути, порахувати та пересвідчитися про наявність чи відсутність марок акцизного податку.
З цих підстав судом не може бути прийнято рішення про знищення чи конфіскацію вилученого майна.
Керуючись ст. ст. 3, 8, 9, 62 Конституції України, ст.ст.9-11, 33, 44-3, 221, 245, 247 п. 1, 251, 265, 266, 283-285 КУпАП, суд,
Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.156 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Тютюнові вироби - цигарки в кількості 154 штуки на загальну суму 4010 гривень повернути особі у якої вони були вилучені ОСОБА_1 .
Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Повний текст судового рішення видано сторонам відразу ж після його проголошення.

Суддя С.В.Кодінцева