Справа № 357/3250/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.06.2022 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О. О. розглянувши справу про адміністративні правопорушення, яка надійшла з Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП відсутній в матеріалах справи, фізичної особи підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.1 ст. 130 та ч.3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 075005 від 01.05.2022 року, 01 травня 2022 року о 22 год. 15 хв. в м. Біла Церква, по вул. Таращанська, 8, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Rensult 19», н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме поведінка не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 226093 від 01.05.2022 року, 01 травня 2022 року о 22 год. 15 хв. в м. Біла Церква, по вул. Таращанська, 8, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renаult 19», н.з. НОМЕР_2 , з вимкненим ближнім світлом фар в темну пору доби, під час перевірки документів було встановлено, що даний водій обмежений у праві керування Постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 08.07.2019, ВП №51344546, Білоцерківським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, за що відповідальність передбачена ч.3 ст. 126 КУпАП.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.06.2022 справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єднано в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих правопорушень не визнав та пояснив суду, що того дня він дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння, проте транспортним засобом не керував, а лише був пасажиром. Зазначив, що його батько ОСОБА_2 був водієм авто, та вони їхали до місця проживання ОСОБА_1 , проте по дорозі, неподалік від його дому, в автомобілі закінчився бензин. Оскільки АЗС вже не працювали, а у ОСОБА_1 вдома був бензин у пластикових пляшках, тому його батько прийняв рішення піти до нього додому за бензином, а ОСОБА_1 залишився в автомобілі з його знайомою. Коли батько був відсутній, до автомобіля під`їхали працівники поліції, котрі виявивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння повідомили йому про необхідність пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився зазначивши, що транспортний засіб поліцейські не зупиняли та він ним не керував.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 зазначив, що 01 травня 2022 року йому зателефонував його син ОСОБА_1 , котрий попросив забрати його на автомобілі та завезти додому, оскільки вже була пізня година, тому ОСОБА_2 сів за кермо автомобіля свого сина та поїхав його забирати. Забравши сина та його знайому, котрі перебували у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_2 повіз їх до місця проживання ОСОБА_1 .

Зазначив, що не доїхавши близько одного кілометру від дому ОСОБА_1 автомобіль зупинився, оскільки закінчилось паливо. Оскільки в його сина вдома було декілька пластикових пляшок з бензином, тому ОСОБА_2 пішов до нього додому по даний бензин. Повертаючись з бензином до автомобіля, ОСОБА_2 побачив що біля транспортного засобу перебували працівники поліції, а оскільки вже діяла комендантська година, ОСОБА_2 не став підходити до автомобіля, побоюючись бути затриманим та притягнутим до відповідальності за порушення комендантської години.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , покази свідка ОСОБА_2 та дослідивши докази наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 075005 від 01.05.2022 року, протокол АЗ №118985 від 01.05.2022 про адміністративне затримання, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.05.2022, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапорт поліцейського від 01.05.2022, копію акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 01.05.2022, копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАВ №253951 від 01.05.2022, копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №852639 від 01.05.2022, копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №852638 від 01.05.2022, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 226093 від 01.05.2022 року, копію постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 08.07.2019, відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, додані до протоколу, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Так, суд зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Нормами ч.3 ст.126 КУпАП визначається, що керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Приписами п. 2.5 Правил дорожнього руху України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З аналізу вищевказаних норм слідує, що адміністративній відповідальності за ч.3 ст. 126 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП підлягають особи, котрі керували транспортним засобом та безпосередньо виконували функцію водія.

Пояснення ОСОБА_1 вказують на те, що останній не керував транспортним засобом «Renаult 19», н.з. НОМЕР_2 , функцію водія не виконував, а транспортний засіб перебував у нерухомому стані та працівниками поліції не зупинявся, а відтак ОСОБА_1 не є суб`єктом інкримінованих йому адміністративних правопорушень.

Покази свідка ОСОБА_2 узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 , оскільки вказують на те, що водієм транспортного засобу був ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 та його знайома були пасажирами даного автомобіля. Крім цього покази свідка вказують на той факт, що за час відсутності ОСОБА_2 , його син ОСОБА_1 не міг керувати вказаним транспортним засобом, у зв`язку із відсутністю палива.

З відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що транспортний засіб «Rensult 19», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 працівниками поліції в дійсності не зупинявся, оскільки на відеозаписі зафіксовано повідомлення поліцейського до ОСОБА_1 , в якому працівник поліції зазначив, що даний транспортний засіб був припаркований на проїжджій частині дороги, що привернуло увагу працівників поліції та стало підставою звернення до осіб, котрі перебували в даному авто.

Працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, встановили, що даний транспортний засіб належить останньому, та дійшли висновку, що ОСОБА_1 керував даним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами.

При цьому, на відеозаписах зафіксовано, що ОСОБА_1 неодноразово заперечував працівникам поліції факт керування ним транспортним засобом, повідомлявши при цьому, що даним автомобілем керувала інша особа, проте такі доводи ОСОБА_1 не були взяті працівниками поліції до уваги.

Крім цього, суд бере до уваги, що на відеозаписах також зафіксовано жінку, котра перебувала з ОСОБА_1 в автомобілі, та на запитання працівника поліції також вказала, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та зазначила, що вони не їхали, а просто знаходились в автомобілі.

Як вбачається з матеріалів справи особу даної жінки працівниками поліції не було встановлено та письмових пояснень у останньої не відбиралось. В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що анкетні дані, місце проживання даної особи йому невідомі, тому забезпечити явку даного свідка в судове засідання ОСОБА_1 не зміг.

Вказані обставини позбавили суд можливості викликати та допитати в судовому засіданні свідка даних подій.

З відеозаписів з нагрудної камери поліцейського судом встановлено також, що ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння відмовився від проходження даного огляду.

Суд зауважує, що у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За встановлених обставин, враховуючи, що заперечення ОСОБА_1 про те, що він керував транспортним засобом, а також покази свідка ОСОБА_2 , суд вимушений констатувати, що вказані матеріали справи не містять будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту керування транспортним засобом 01 травня 2022 року о 22 год. 15 хв. в м. Біла Церква Київської області, по вул. Таращанська, 8, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності чи на спростування його пояснень та показів свідка ОСОБА_2 , а у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що матеріалами справи не доведено той факт, що ОСОБА_1 01 травня 2022 року о 22 год. 15 хв. керував транспортним засобом «Renаult 19», н.з. НОМЕР_2 , тобто виконував функцію водія, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 126 та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд наголошує, що ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «АЛЛЕНЕ де Рібермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння суду не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованих ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення, тому провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 7,10,11,126,130, 221, 247, 252, 283-285, 294 КУпАП, ст.ст. 8, 62 Конституції України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 розпочате за ч.3 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяОлег ГРЕБІНЬ