Справа №: 302/1521/21 3/302/71/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повна)

31.01.2022 смт. Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Кривка В.П.,

з участю: секретар с/з Гажук Н.В.,

особа, стосовно якої розглядається справа - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.. 44-3 ч.1 КУпАП, за протоколом від 18.12.2021 серії ВАБ 051898, складеним поліцейським ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області Легош В.В., стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, мешканець АДРЕСА_1 , одруженого, утримує троє неповнолітніх дітей, постійного місця праці не має, засіб мобільного зв`язку, не судимого, притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.ст. 178 ч.1, 121 ч.1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

18.12.2021 року біля 11 год. 45 хв. в смт. Міжгір`я, вул.. Т. Шевченка, а саме біля ЗОШ № 1, яке є громадським місцем на момент карантину, гр. ОСОБА_1 знаходився без документу, що посвідчує особу (паспорт, п/в та інше), чим порушив пункт 2-2 підпункт 2 постанови КМУ №1236.

ОСОБА_1 при розгляді справи вину заперечив, мотивуючи таким.

18.12.2021 він знаходився в смт. Міжгр`я, по вул.. Шевченка, біля ЗОШ № 1 та на пішохідному переході знаходився автомобіль, який здійснював розгрузку товару, після чого він зателефонував на «102» та повідомив про порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля. Через деякий час приїхали працівники поліції, і він здійснив перехід на червоне світло світлофора, за що на нього було складено постанову та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. Вважає, що протокол на нього складено неправомірно, так як в Україні на даний час не має військового стану та паспортного режиму, тому він не зобов`язаний при собі мати документ, який засвідчує його особу. Підпис на письмових поясненнях, які долучені до матеріалів справи, він не вважає своїм підписом. Визнав, що підписав протокол про адміністративне правопорушення.

Оцінивши вище встановлене, пояснення гр. ОСОБА_1 , відеозапис про фіксацію правопорушення, поданий у справу як доказ, суд прийшов до висновку, що в діях гр. ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ст.. 44-3 ч.1 КУпАП, а саме: порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, зокрема пункту 2-2 підпункт 2 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої короновірусом SARS-Cov-2.

Заперечення вини ОСОБА_1 суд відхиляє, бо таке спростовано змістом протоколу, підписаним ОСОБА_1 без зауважень чи заперечень щодо зафіксованих обставин і письмовими поясненнями ОСОБА_1 , наданими поліцейському, змістом відеозапису, на якому ОСОБА_2 визнав, що вчинив правопорушення у виді умисного переходу дороги на заборонений сигнал світлофора. ОСОБА_1 також визнав , що не мав при собі документів і вважає, що не повинен їх носити при собі в зазначений період. З відеозапису також видно, що ОСОБА_1 при спілкуванні з поліцейськими поводився неетично, (допускав ненормативну лексику, його поведінку не була адекватною). Окрім цього, ОСОБА_1 визнав, що телефонував на службу «102» з приводу не правильної парковки автомобіля на дорозі. Однак не повідомив поліції про автомобіль, його марку, номерний знак. Не зафіксував цю подію на засіб мобільного зв`язку тощо.

Суд відхиляє доводи ОСОБА_3 про те, що про введенні карантинні обмеження йому не відомо. Адже загальновідомим фактом є світова пандемія, в тому числі й на території України унаслідок короновірусної хвороби, оголошеної ВООЗ. Зазначене триває, починаючи з 2020 року. Карантинні правила та обмеження введенні Урядом країни і про ці правила доведено до відома всього населення через публікації зазначеної вище постанови Уряду в друкованих засобах масової інформації, в мережі Інтернет, засобах телевізійного та радіозв`язку, соціальних мережах тощо. Посилення обмежень або зміна таких та карантинних правил через зазначені засоби зв`язку повідомляється систематично і заздалегідь. Ці правила та обмеження також є у вільному доступі в соціальних мережах для кожного громадянина чи особи, яка перебуває на території України. Отже, державою забезпечено у встановленому порядку виконання положень статті 57 Конституції України. За змістом цієї норми громадянин має право знати свої права та обов`язки.

Статтею 49 Конституції України передбачено обов`язок держави дбати про санітарно-епідемічне благополуччя. Свобода пересування особи на території України як гарантія, яка передбачена статтею 33 Конституції України може бути обмежена відповідно до цієї ж норми законом. Згідно з статтею 64 Конституції України права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах надзвичайного стану можуть встановлюватись окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Суд констатує, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності та пред`явлено претензії поліцією не тільки щодо перебування його на вулиці без особових документів у період запроваджених карантинних правил та обмежень, але й у зв`язку з вчиненням ним іншого правопорушення.

За вчинене правопорушення, передбачене статтею 44-3 ч.1 КУпАП ОСОБА_1 підлягає накладенню стягнення.

Обираючи розмір стягнення відповідно санкції статті 44-3 ч.1 КУпАП, суд бере до уваги таке.

Пом`якшуючих покарання обставин суд не встановив. Особа також раніше притягалась до адміністративної відповідальності в межах року. Натомість ОСОБА_1 повідомив, що є одруженим, заробляє сезонними роботами без постійного місця праці, утримує трьох неповнолітніх дітей. Отже, достатньо обмежитись накладенням штрафу в мінімальному розмірі, а саме 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, бо ОСОБА_1 вперше вчинив зазначене правопорушення.

Витрати по сплаті судового збору покласти на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності відповідно до п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 280, 283-285, 308 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 ч.1 КУпАП, і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. у доход держави.

Стягнути з ОСОБА_1 496 (чотиристо дев`яносто шість) грн. 20 коп. судового збору на користь держави.

В разі несплати штрафу добровільно в строк протягом 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Постанову може бути оскаржено в Закарпатський апеляційний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 294 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці.

Постанова в повному обсязі складена 03.02.2022.

Суддя: В. П. Кривка