Справа № 513/410/22
Провадження № 3/513/307/22
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2022 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Рязанової К.Ю., за участю секретаря судового засідання Фабрикатор Н.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 1 Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Введенка Саратського району Одеської області, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 16 січня 2015 року Саратським РС ГУ ДМС України в Одеській області,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №579767 від 22 квітня 2022 року, ОСОБА_1 , 22 квітня 2022 року ухилилась від виконання батьківських обов`язків щодо виховання своєї доньки неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останню, 22 квітня 2022 року було доставлено до КП Саратська ЦЛ з діагнозом алкогольне сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала та вказала, що дійсно 22 квітня 2022 року приблизно о 20:00 годині сталось ДТП, але донька була твереза. Діти їхали на мотоблоці, хлопець не впорався з управлінням. Так як дитина дуже постраждала вона була у шокованому стані, не читала документів, які нею були підписані. Ніяких доказів, що дитина була у нетверезому стані не було продемонстровано, аналізів ніяких не брали. У дитини було розбите обличчя, накладені шви. Також, вказала, що вона завжди знає де її дитина знаходиться і чим займається. Донька вчиться добре, вісім років займається хореографією.

Свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , показала, що діти святкували день народження друга, потім зібрались додому, і коли повертались додому сталась дорожньо-транспортна пригода. ОСОБА_2 була доставлена до лікарні. Вино було лише у маринаді для м`яса, про що вона вказала працівникам поліції. На святкуванні ОСОБА_2 алкогольні напої не вживала, у стані алкогольного сп`яніння не перебувала.

Свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в присутності законного представника ОСОБА_5 , показав, що в день народження брата діти зібрались на день народження, вже після святкування дня народження, коли всі повертались додому сталась дорожньо-транспортна пригода. Алкогольних напоїв на святкуванні не було. ОСОБА_2 алкогольні напої не вживала, у стані алкогольного сп`яніння не перебувала.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Так, за диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

З огляду на те, що зазначена норма закону, порушення якої ставиться в провину ОСОБА_1 , є бланкетною, то при розгляді цієї справи необхідно з`ясовувати, серед іншого, чи порушила норму спеціального закону особа, якщо так, то яку і в чому полягає суть цих порушень, із відповідним закріпленням вказаних норм, як в протоколі про адміністративне правопорушення.

Об`єктом вказаного вище правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які, зокрема, регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 1998 року у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно саме неповнолітніх дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких обов`язків, батьків мають притягувати до відповідальності згідно з ч.1 ст.184 КУпАП (зокрема, про обов`язки, які щодо дітей повинні виконувати батьки, йдеться в ст.ст. 150, 180 СК України та ст. 12 Закону України Про охорону дитинства).

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Вказаний перелік обов`язків є вичерпним.

Згідно зі ст. 12 Закону України Про охорону дитинства, батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Тобто, у протоколі про адміністративне правопорушення за вказаною статтею має бути вказано які саме нормативні акти порушено і якими конкретно діями особи. Відсутність чіткої вказівки на нормативний акт, який порушено та які саме дії вчинено (не вчинено), свідчить про неконкретність звинувачення особи і являється порушенням права на захист.

З матеріалів справи вбачається, що 22 квітня 2022 року старшим інспектором ЮП ВП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Арнаутовою В.Г. був складений протокол серії ВАБ №579767 відносно ОСОБА_1 , в якому зафіксоване адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

Згідно його змісту, 22 квітня 2022 року ухилилась від виконання батьківських обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останню 22 квітня 2022 року було доставлено до КП Саратська ЦЛ з діагнозом алкогольне сп`яніння.

Тобто в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не вказано, в чому конкретно полягає ухилення останньої від виконання нею обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання її доньки, в яких її діях вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та яке конкретне порушення вимог ст. 150 СК України мало місце.

Крім того, до матеріалів справи було долучено копію довідки №3 від 22 квітня 2022 року, відповідно до якої ОСОБА_6 , 21 серпня 2008 року була доставлена до КП Саратська ЦЛ з діагнозом різана рана лоба з права, множинні садна, алкогольне сп`яніння, в той час коли донькою ОСОБА_1 є ОСОБА_2 .

Відповідно до листа КП Саратська центральна лікарня №396 від 09 червня 2022 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка с.Введенка Білгород-Дністровського району Одеської області, 22 квітня 2022 року машиною швидкої медичної допомоги була доставлена до приймального відділення КП Саратська ЦЛ. Після огляду черговим лікарем була надана медична допомога. При огляді відмічався запах алкоголю. Потреби в обстеженні на алкогольне сп`яніння не було.

Тобто, жодних біологічних зразків відібрано не було, огляд на визнання стану алкогольного сп`яніння взагалі не проводився.

Допитані свідки у судовому засіданні категорично заперечують наявність спиртних напоїв на святкуванні дня народження, та вказують на те, що ОСОБА_2 перебувала у тверезому стані, алкогольні напої не вживала.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У рішенні ЄСПЛ по справі Аллене де Рібемон проти Франції (Allenet de Ribemont v. France) від 10 лютого 1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі Коробов проти України ЄСПЛ підкреслив, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд враховує, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Верховний Суд у постанові від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а указав, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

За наведених обставин суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись вимогами ч. 3 ст.62 Конституції України, ч.1 ст.184, п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 256, 276, 279, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя К. Ю. Рязанова