Справа № 946/3409/22
Провадження № 3/946/1175/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року м. Ізмаїл Одеської області

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі судді Пухальського С. В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РОНКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонерки,

за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 19 травня 2022 року серії ВАВ № 068559, 19 травня 2022 року о 17 год. 00 хв., ОСОБА_1 , порушила вимоги термінового заборонного припису серії АА № 146500 від 19.05.2022 вступивши у мовленевий контакт з ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем мешкання, чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, суду пояснила, що вона проживає в будинку, який залишився після смерті чоловіка та його матері, права на якого перебувають на стадії оформлення в порядку спадкування. У вказаному будинку також проживає її донька разом із ОСОБА_3 , з яким у неї склалися неприязні стосунки, оскільки той негативно впливає на її доньку, яка також останнім часом влаштовує сварки. 19.05.2022 її донька зі своїм співмешканцем в черговий раз влаштували сварку, було викликано працівників поліції, які склали відносно її доньки протокол та ще якісь документи, які саме вона не розуміла, так як була схвильована, їй лише сказали не спілкуватися із донькою. Того ж дня близько 17.00 год. її донька разом із ОСОБА_3 знову почали до неї чіплятися, знімали її на телефон і показували жести, що їй не можна розмовляти. Вона запитала чому вони так із нею поводяться, на що донька викликала поліцію, які склали на неї протокол про адміністративне правопорушення.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_2 суду пояснила, що ОСОБА_1 доводиться їй матір`ю, яка влаштовує сварки, оскільки їй не подобається ОСОБА_3 , з яким вона проживає. 19.05.2022 під час чергової сварки вона викликала поліцію, внаслідок чого було складено терміновий заборонний припис на ОСОБА_1 , яка порушила його умову, оскільки почала висловлювати претензії, що вони проживають в її будинку.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4 суду пояснила, що ОСОБА_1 доводиться їй бабусею, з якою вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_3 , які також проживають за цією ж адресою, постійно влаштовують конфлікти із ОСОБА_1 , під час яких ображають її вважаючи, що вони мають повне право проживати у належному їй будинку та робити все, що їм заманеться. 19.05.2022 ОСОБА_2 із ОСОБА_3 першими почали провокувати ОСОБА_1 , знімали її на телефон, внаслідок чого вона не витримала та почала висловлювати невдоволення щодо такої їх поведінки.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_3 суду пояснив, що він проживає однією сім`єю з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , нещодавно вони одружилися. Разом з ними також проживає матір його дружини ОСОБА_1 , з якою в нього склалися не дуже гарні відносини, оскільки вони постійно сваряться, та яка 19.05.2022 незважаючи на дію припису щодо заборони спілкуватися із ОСОБА_2 , почала висловлювати на адресу останньої претензії.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілої, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог статті 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність особи за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у частині 1 статті 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство, не виконала терміновий заборонний припис, який стосовно неї був винесений, або не повідомила уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно вимог пункту 1 статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

У відповідності до пункту 16 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис стосовно кривдника спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Відповідно до вимог частин 1-3 статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Під час вирішення питання про винесення термінового заборонного припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлове приміщення.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до пункту 14 частини 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено згідно з законом.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як встановлено в судовому засіданні після винесення термінового заборонного припису щодо ОСОБА_1 заходом якого було визначено заборону їй в будь-який спосіб контактувати із ОСОБА_2 , остання разом зі свої співмешканцем ОСОБА_3 своєю поведінкою провокували її, внаслідок чого вона не витримала та вступила з ними в розмову. Зазначене вказує на те, що її дії не були умисними. Крім того, матеріали справи не містять доказів, що такими діями ОСОБА_2 було завдано будь-якої шкоди. За таких обставин, наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 не встановлена.

Отже, встановлюючи відповідно до статті 251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, які б указували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції частини 1 статті 173-2 КУпАП та які б підпадали під ознаки вказаного правопорушення.

На підставі статті 62 Конституції України та керуючись статями 7, 251, 247, 280, 283, 284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , за ознаками правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: С.В.Пухальський