ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2022 Справа №607/2994/22 Провадження №3/607/1752/2022 м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Агєєва В.М., розглянувши матеріали справи, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №258289 від 10.02.2022, ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 09.02.2022 о 23 год. 45 хв. в м.Тернопіль на перехресті вулиць Гоголя та Руській керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 7510 ARLM-0285» (повірка дійсна до 12.04.2022) та огляду в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР водій ОСОБА_1 відмовився, чим, на думку особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захиснику адвокату Агєєву В.М. роз`яснені права, передбачені ст.ст.268, 271 КУпАП.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав. Зазначив, що за обставин, наведених у складеному щодо нього протоколі, транспортним засобом не керував та, відповідно, зазначене адміністративне правопорушення не вчиняв. Ствердив, що 09.02.2022 о 23 год. 45 хв. був пасажиром транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував його власник ОСОБА_2 . Зазначив, що неодноразово повідомляв працівникам поліції, що 09.02.2022 о 23 год. 45 хв не був водієм транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 , в підтвердження чого наголошував, що вийшов із салону вказаного автомобіля із пасажирських дверей, втім такі його пояснення були проігноровані.

В судовому засіданні адвокат Агєєв В.М. зазначив про наявність підстав для закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування таких вимог захисник просив врахувати, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 , за обставин, викладених у складеному щодо нього протоколі, оскільки водієм зазначено автомобіля 09.02.2022 о 23 год. 45 хв. був його власник ОСОБА_2 . Також вказав, що працівник поліції не могла бачити хто саме керував зазначеним автомобілем, оскільки зі змісту відеозапису з нагрудної камери працівника поліції №472633 та інших матеріалів долучених до протоколу серії ААБ №258589 від 10.02.2022 таких даних не вбачається. На думку захисника, в підтвердження того, що автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 керував саме ОСОБА_2 , є також і те, що ключі від вказаного транспортного засобу протягом всього вечора 09.02.2022 перебували у ОСОБА_2 . Звертає увагу, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 працівники поліції діяли всупереч положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, оскільки не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а також не з`ясували хто саме 09.02.2022 о 23 год. 45 хв керував автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 та хто його власник. За вказаних обставин та враховуючи відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, вважає, що останній не є суб`єктом адміністративного правопорушення, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні інспектор взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Андрусишин І.З., якою складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 повідомила суду, що 09.02.2022 о 23 год. 45 хв. за порушення Правил дорожнього руху був зупинений транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 , водій якого вийшовши з автомобіля зі сторони пасажирського сидіння, почав прямувати в бік вул.Січових Стрільців. Наздогнавши вказаного водія, яким виявився ОСОБА_1 , поліцейські почали спілкуватись з ним, під час чого в ОСОБА_1 були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовився. Вважає, що нею була належно встановлена особа, яка керувала транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 , позаяк під час руху вказаного автомобіля, вона бачила силует лише однієї особи, яким в подальшому виявився ОСОБА_1 , вийшовши із автомобіля зі сторони пасажирського сидіння, попередньо пересівши з місця водія, з метою подальшого уникнення від відповідальності.

Допитаний за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_2 показав суду, що він є власником транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 . Ствердив, що 09.02.2022 близько 23 год. 45 хв. був водієм зазначеного автомобіля, а ОСОБА_1 їхав з ним поруч на місці пасажира. Також показав, що припаркувавши автомобіль на вул.Січових Стрільців у м.Тернополі, вийшов разом з ОСОБА_1 та попрямував в сторону бару. Коли працівники поліції підійшли до ОСОБА_1 та почали з ним спілкування як з водієм транспортного засобу, не заперечував такі обставини, уникаючи відповідальності за керування транспортним засобом без посвідчення водія. Свідок ОСОБА_2 також повідомив, що пізніше, повернувшись до свого транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 , відімкнув його ключами, які протягом всього вечора знаходились у нього та поїхав додому.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Агєєва В.М., особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , показання свідка ОСОБА_2 , переглянувши відеозапис та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує танспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність.

Визначальними для кваліфікації діяння за статтею 130 КУпАП є встановлення спеціального суб`єкта такого адміністративного правопорушення, оскільки суб`єктом зазначеного адміністративного правопорушення може бути лише особа, яка керує транспортним засобом, тобто здійснює усвідомлену і цілеспрямовану діяльність з використання відповідних його функцій.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в пункті 27 наведено роз`яснення, що керування транспортним засобом - це виконання функції водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

З наведеного слідує, що само по собі керування транспортним засобом необхідно розуміти як технічну дію водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначення, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під руху для зміни напрямку руху та чи швидкості транспортного засобу, натомість саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Натомість, сама по собі відмова від проходження огляду на стан сп`яніння за відсутності факту керування транспортним засобом, не утворює складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Як видно, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, до матеріалів справи долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ 258289 від 10.02.2022; оптичний диск із відеозаписом з нагрудної камери поліцейських №472633; протокол серії АЗ №118464 від 10.02.2022 про адміністративне затримання ОСОБА_1 ; свідоцтво №12-01/2150 про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, а саме газоаналізатора «Alcotest 7510 OIML», чинного до 12.04.2022; направлення ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.02.2022; постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №128928 від 10.02.2022; рапорт поліцейського взводу №1 роти №1 УПП в Тернопільській області ДПП Галайчука Б.Д. від 10.02.2022 та довідку начальника відділу адміністративної практики УПП в Тернопільській області Хом`яка Р. від 10.02.2022.

Втім, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення документи не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки не містять належних, допустимих, достовірних, достатніх і переконливих доказів на підтвердження обставин, що підлягають доказуванню в цій справі.

Так, із оглянутого та дослідженого в судовому засіданні відеозапису із нагрудної камери поліцейських №472633 об`єктивно не вбачається, що саме ОСОБА_1 09.02.2022 о 23 год. 45 хв. керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 . Хоча на даному відеозаписі й зафіксовано, як зазначений автомобіль рухається по дорозі, проте визначити кільки осіб, які перебували в його салоні, як і встановити особу водія, із долученого відеозапису неможливо.

З наведених підстав, надані в судовому засіданні інспектором взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Андрусишин І.З. пояснення про належне встановлення нею особи, яка керувала транспортним засобом за встановлених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 258289 від 10.02.2022 обставин, суд оцінює критично.

Поряд з цим, об`єктивних підстав сумніватись в достовірності показань допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 суд не знаходить, оскільки він був попереджений судом про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та давав такі під присягою. До того ж показання свідка ОСОБА_2 не суперечать даним відеозапису із нагрудної камери поліцейського №472633 та іншим долученими до протоколу матеріалам.

Надаючи оцінку долученим до матеріалів справи письмовим документам, суд приходить до висновку, що такі не є достатньо переконливими і їх не можна розцінювати в якості беззаперечних доказів скоєння ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке встановлює ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, долучені до матеріалів справи протокол серії АЗ №118464 від 10.02.2022 про адміністративне затримання ОСОБА_1 , у зв`язку із вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/2150 не містять жодних доводів на підтвердження обставин, викладених у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення, тому не можуть розцінюватись судом як докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Наявне в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.02.2022, суд до уваги не приймає, оскільки вказаний документ не має доказового значення у справі, за відсутності доведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Що стосується доданої до протоколу копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №128928 від 10.02.2022, то в даному випадку, з огляду на встановлені вище обставини, самостійно, вона не може бути підставою для притягнення особи до відповідальності, у зв`язку з чим судом до уваги не береться.

Рапорт поліцейського взводу №1 роти №1 УПП в Тернопільській області ДПП Галайчука Б.Д. від 10.02.2022, який міститься у матеріалах справи, також не підтверджує факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, оскільки не є належним доказом у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності, та відноситься до внутрішніх службових документів. Крім того, зазначений рапорт з огляду на правову позицію Верховного Суду, яку викладено у постанові КАС Верховного Суду у справі № 524/5741/16-а не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Як видно, будь-яких інших належних та допустимих доказів, на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в контексті положень ст.251 КУпАП, у матеріалах справи немає.

Таким чином, в матеріалах справи немає жодного доказу який би з точністю вказав на те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 , в день, час та місці, вказаних у складеному щодо нього протоколі, тобто був водієм та суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

При прийнятті рішення суд враховує і те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , працівниками поліції не було дотримано вимог як ст.266 КУпАП так і положень пункту 1 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, згідно з якими при наявності достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 09.02.2022 о 23 год. 45 хв. перебуває у стані алкогольного сп`яніння, працівники поліції повинні були відсторонити останнього від керування транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 , чого як видно із матеріалів справи, зроблено не було.

У зв`язку з наведеним висловлені в судовому засіданні стороною захисту доводи, які підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_2 про те, що ключі від транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 протягом всього вечора 09.02.2022 були у власника даного автомобіля ОСОБА_2 відповідають версії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, висловленій на свій захист.

При вказаних обставинах, сам по собі складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, не може бути визнаний єдиним належним та допустимим доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, в частині підтвердження факту вчинення особою певних діянь, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а викладені у ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Приписи ч.2 ст.19 Конституції України зобов`язують органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однак, здійснюючи провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 органи поліції не дотримались встановленого законом порядку фіксації правопорушення та зібрання і оформлення доказів.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно із ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки не надано допустимих та належних доказів його вини в скоєнні цього адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки адміністративне стягнення до ОСОБА_1 не застосовується, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.7, 9, 247, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

СуддяІ. М. Царук