ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 674/267/22

Провадження № 33/4820/374/22

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Наталюка Назара Миколайовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 18 травня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496 грн. 20 коп. судового збору.

За постановою суду, 20 лютого 2022 року о 02 год. 05 хв., в м.Дунаївці по вул. Шевченка, 162, ОСОБА_1 керував автомобілем «MERSEDES-BENZ», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати, провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Постанову вважає незаконною, постановленою за неповного з`ясування обставин справи.

Посилається на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження його винуватості у вчиненому.

Суд необгрунтовано притягнув його до адміністративної відповідальності, оскільки на момент зупинки автомобіля він за кермом такого не перебував.

Письмові пояснення свідка ОСОБА_2 не можуть бути покладені в основу доведеності його вини, оскільки такий не був допитаний у суді безпосередньо та не попереджався про кримінальну відповідальність.

Суд допустив неповноту розгляду справи, оскільки безпідставно відмовив у задоволенні його клопотання про виклик до суду особи, яка перебувала за кермом автомобіля.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнав, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених місцевим судом.

Зокрема, даними:

- протоколів про адміністративне правопорушення серії ААБ № 165947 від 20.02.2022 року та від 30.03.2022 серії ААД № 303711, якими підтверджується що 20 лютого 2022 року о 02 год. 05 хв., в м. Дунаївці по вул. Шевченка, 162, ОСОБА_1 керував автомобілем «MERSEDES-BENZ», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху (а.с. 1, 19);

- письмових пояснень ОСОБА_2 , якими підтверджується, що 20.02.2022 року в м. Дунаївці по вул. Шевченка близько 2год 06 хв. на великій швидкості перед його автомобілем д.н.з. НОМЕР_2 зупинився автомобіль чорного кольору марки «MERSEDES» на іноземній реєстрації, а за ним одразу запинився поліцейський службовий автомобіль на проблискових маячках, з якого вибігли працівники поліції. Водій автомобіля «MERSEDES», який був одягнутий у куртку червоного кольору, вибіг з-за керма та почав розповідати, що не керував транспортним засобом. Працівники поліції пропонували зазначеній особі пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», проте він відмовився, посилаючись на те, що не керував транспортним засобом (а.с. 23);

- відеозапису події, якими підтверджується невиконання ОСОБА_1 законних вимог працівників поліції про зупинку транспортного засобу та спроба здійснення втечі на великій швидкості. Після вимушеної зупинки, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер 6810», посилаючись на те, що він автомобілем не керував, таким керувала інша особа (а.с. 10).

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про достатність доказів для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про відсутність доказів на підтвердження його винуватості у вчиненому є надуманими, на увагу суду не заслуговують.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 на момент події автомобілем не керував, тому суд необгрунтовано притягнув його до адміністративної відповідальності, апеляційний суд до уваги не бере, враховуючи наступне.

Так із наявних у справі доказів, а саме письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що із - за керма автомобіля чорного кольору марки «MERSEDES» на іноземній реєстрації виходив чоловік, який був одягнений у куртку червоного кольору. В подальшому вказаному чоловіку працівники поліції пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, від якого він відмовився.

Разом з тим, із наявного відеозапису події вбачається, що саме ОСОБА_1 , який був одягнений у червону куртку, працівники поліції пропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Жодних інших осіб, які б могли знаходитись за кермом вказаного автомобіля не вбачається. Крім того, на момент події ОСОБА_1 не зміг вказати хто ж саме перебував за кермом його автомобіля.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 165947 від 20.02.2022 року, який складаний за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, такий складений саме щодо ОСОБА_1 .

Отже, місцевий суд прийшов до правильного висновку про те, що за кермом автомобіля марки «MERSEDES-BENZ», номерний знак НОМЕР_1 , перебував саме ОСОБА_1 , тому обґрунтовано притягнув його до адміністративної відповідальності.

Твердження апелянта про те, що письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , який був очевидцем події, є неналежним доказом у справі, оскільки такий в суді не допитувався, про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень не попереджався, на увагу суду не заслуговує, виходячи з наступного.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Наявні у справі письмові пояснення свідка ОСОБА_2 отримані у встановленому законом порядку, підписані ними особисто та є належними та допустимими доказами (а.с. 3,4).

Докази на підтвердження протилежного матеріали справи не містять.

Відсутні у матеріалах справи і клопотання ОСОБА_1 про виклик та допит зазначеного свідка.

У зв`язку з вищевикладеним, у суду першої інстанції не було законних підстав для їх виклику та допиту з власної ініціативи.

Суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що докази, які наявні у матеріалах справи, є достатніми та необхідними для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що вину ОСОБА_3 доведено повністю, тому він підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання на те, що суд допустив неповноту розгляду справи, оскільки безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про допит особи, яка перебувала за кермом автомобіля, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки таких клопотань ОСОБА_1 не заявляв, що підтверджується даними технічного запису судових засідань місцевого суду.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд уважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 18 травня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.