Справа № 522/5354/22
Провадження 3/522/5267/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Косіцина В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Одеській області 06.05.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що 26.04.2022 року о 17 год. 55 хв. в м. Одеса вул. Приморська, 34, ОСОБА_1 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » здійснила роздрібну торгівлю алкогольними напоями всупереч наказу штабу оперативного командування «Південь» відповідно до ч. 13 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану».

Зазначена подія була зафіксована співробітниками поліції та кваліфікована як порушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КпАП України.

На підтвердження вини, орган, що склав адміністративний протокол посилається на: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 164917 від 26.04.2022 року за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 ; опис вилученого товару у гр. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , 26.04.2022 року; пояснення ОСОБА_1 ; рапорт від 26.04.2022 року; пояснення ОСОБА_2 ; фотокопію паспорту та інші матеріали.

В судовому засіданні 06.06.2022 року ОСОБА_1 частково заперечувала обставини викладені в протоколі, та вказала, що вона приїхали до магазину для здійснення обліку. Під час цього, зайшов до магазину чоловік поклав на полицю 50 гривень та взяв енергетичний напій, потім вийшов і повернувся кинув 20 гривень та забрав пляшку пива з питанням чи вистачить коштів, на що ОСОБА_1 готуючи решту для здачі за енергетик, не встигла відповісти, а чоловік вибіг з магазину. Відразу після цього до магазину зайшли працівники поліції та почали оформлювати матеріали. В зв`язку з чим, просила провадження по справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КпАП України.

В результаті аналізу досліджених доказів, суд змушений прийти до висновку про те, що зібраних органами поліції доказів недостатньо для визнання ОСОБА_1 винною у скоєнні інкримінованого їй правопорушення. Відсутність достатніх доказів тягне за собою в даному випадку недоведеність події правопорушення і як наслідок відсутність об`єктивної сторони складу інкримінованого їй діяння.

Так, відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

В той же час, як вбачається з пояснень ОСОБА_1 долучених до протоколу, остання займаючись обліком в магазині, продала пляшку енергетик, пиво покупець взяв самовільно, після чого в магазин зайшли працівники поліції.

Крім того, з пояснень ОСОБА_3 слідує, що він о 18 годині 00 хвилин 26.04.2022 року він прогулювався по місту та вирішив зайти за пивом до магазину, де й придбав пляшку. Потім через декілька хвилин його зупинили співробітники поліції для перевірки. Виявивши пляшку пива почали запитувати де придбав пляшку, на що він пояснив де та як купив пиво.

За змістом ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), що тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Однак, у змісті протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказана фабула так, як вона зазначена у відповідній статті КУпАП органом, що надіслав протокол не розкрита.

При цьому, посилання особи, яка склала протокол на те, що ОСОБА_1 здійснювала продаж алкогольних напоїв в заборонений час не охоплюється диспозицією статті 164 КУпАП, оскільки порушення порядку продажу не передбачено вказаною статтею.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є юридичні особи, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП серії ВАВ№ 164917 від 26.04.2022 року, 26.04.2022 року о 17 год. 55 хв. в м. Одеса вул. Приморська, 34, ОСОБА_1 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » здійснила роздрібну торгівлю алкогольними напоями всупереч наказу штабу оперативного командування «Південь» відповідно до ч. 13 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», однак адміністративний матеріал не містить доказів того, що ОСОБА_1 дійсно здійснює господарську діяльність як суб`єкт господарювання в розумінні наведених положень Господарського кодексу (систематичність надання послуг, отримання плати), що має бути підтвердженим відповідними письмовими належними та допустимими доказами.

Таким чином, в чому тоді полягала суть нібито вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого статтею 164 КУпАП з матеріалів справи не зрозуміло, а тому суд вважає, що органом, що склав протокол не розкрито а ні об`єкт, а ні об`єктивну сторону правопорушення.

ОСОБА_1 надала суду копію трудового договору між нею та ФОП ОСОБА_4 , згідно якого її прийнято на роботу продавцем у павільйон за адресою АДРЕСА_2 , тобто за адресою вчинення правопорушення.

Отже належним суб`єктом правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП в даному випадку є ФОП ОСОБА_4 .

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 здійснювалось провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії па провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Проте крім відсутності належного суб`єкту, суд також звертає увагу на те. що в даному випадку відсутні докази наявності об`єктивної сторони правопорушення. А докази надані ОСОБА_1 свідчать про те, що у ФОП ОСОБА_4 станом на 26.04.2022 року була діюча ліцензія на право роздрібної торгівля алкогольними напоями.

Отже, суд погоджується з твердженням, шо суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Відповідно до ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Відтак, на підставі аналізу всього вищевказаного, в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення не вбачається, а тому провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

Кваліфікувати ж дії ОСОБА_1 по інший нормі Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд позбавлений можливості, оскільки адміністративним законодавством дана можливість не передбачена, а іншого протоколу про адміністративне правопорушення відносно останньої за якою суд міг би прийняти рішення не представлено.

За таких обставин, з урахуванням того, що суд позбавлений можливості збору доказів, провадження у цій справі підлягає закриттю через відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а сама ОСОБА_1 звільненню від адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 24, 33, 164, 221, 247, 268, 283, 284 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.