Справа № 450/3370/21 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 33/811/1699/21 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Зайця Івана Івановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Пустомитівського районного суд Львівської області від 20 жовтня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 454 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 07 серпня 2021 року о 02 год. 22 хв., на 9 км + 400 м автодороги «Західний обхід м. Львова», керував автомобілем марки «Форд» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Перевірка на стан сп`яніння проводилася у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера «Драґер Алкотест» в присутності двох свідків. Результат тесту № 831 позитивний і становить 1,38 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 «А» Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в доводах своєї апеляційної скарги зазначає, що його вина недоведена належними та допустимими доказами, а докази які долучені до матеріалів справи є неналежним, дії працівників поліції неправомірні.

Повідомляє, що автомобіль перебував в межах автозаправної станції, не здійснював рух, свідки були присутні тільки під час проведення огляду на стан сп`яніння та жодним чином не можуть підтвердити факт керування транспортним засобом.

21 січня 2021 року ОСОБА_1 подав заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, зазначив, що апеляційну скаргу підтримує.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи відносно, якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши виступ представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, зокрема даними, що містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 270342 від 7 серпня 2021 року (а.с. 2), відповідно до якого ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, в присутності двох свідків, проведено у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер»;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), з якого вбачається, що огляд було проведено за допомогою приладу Drager Alkotester №ARAM-3615 результат огляду 1,38 проміле, окрім того ОСОБА_1 підписав цей акт та зазначив, що з результатом погоджується;

- результаті приладу «Драгер» (а.с. 1), з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (результат огляду 1,38 проміле);

- відеозаписі, долученому до матеріалів справи, з якого вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 здійснював поворот на територію заправки, порушив правила ПДР. Водій пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, незгоди з результатами огляду не висловив;

- поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с 5-6) з яких вбачається, що водій погодився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» результат огляду 1,38 проміле.

- постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі серії ЕОА №4597583 від 7 серпня 2021 року (а.с. 7), з якої вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено за порушення п.8.5.1 ПДР України (перетну суцільну лінію дорожньої розмітки).

Доводи апелянта, що автомобіль перебував в межах автозаправної станції, не здійснював рух не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не беруться до уваги апеляційного суду.

Як вбачається, з відеозапису долученого до матеріалів справи, автомобіль Ford Transit, здійснив поворот ліворуч, на територію автозаправної станції, перетнув суцільну лінію перед автомобілем патрульної поліції, після чого був зупинений працівниками патрульної поліції за порушення ПДР України, окрім того факт керування транспортним засобом підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі серії ЕОА №4597583 від 7 серпня 2021 року.

Аргументи ОСОБА_1 , що дії працівників поліції були неправомірними, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та останній не оскаржував у встановленому законом порядку дії працівників поліції та на неправомірні дії таких до правоохоронних органів, у встановленому законом порядку, не звертався.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суддею встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

постанову Пустомитівського районного суд Львівської області від 20 жовтня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.