Провадження №: 3/755/783/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" червня 2022 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що водій ОСОБА_1 о 12 годині 30 хвилин 20 жовтня 2021 року в районі будинку № 9, розташованого на Харківському шосе у м. Києві, керуючи електроскутером «Bravis Hawk MATT 2000 Вт», без державного номерного знаку (номер кузову НОМЕР_2 ) з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; порушення координації рухів, при зміні напряму руху не впевнився в безпечності маневру, в результаті чого допустив зіткнення із транспортним засобом «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному із ним напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, що було зафіксовано на нагрудну камеру.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.5, 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину визнав частково. Зазначив, що 20.10.2021 р. він дійсно керував електроскутером «Hawk MATT 2000 Вт» та допустив зіткнення із транспортним засобом «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_3 . Також підтвердив, що перед тим, як сідати за кермо, вжив дві пляшки пива, почувався дуже погано. Водночас наполягав на тому, що транспортний засіб, яким він керував, не є механічним транспортним засобом, оскільки має потужність менше 3 кВт, не передбачає отримання водійського посвідчення відповідної категорії для керування ним, тому в розумінні положень п. 1.10 ПДР не є транспортним засобом. Крім того, зауважив, що постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 вересня 2021 р. було задоволено його адміністративний позов до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ДП18 № 726706 від 11.07.2021 р., складеної за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Враховуючи наведене, просив закрити провадження по справі.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Проте, вимоги вказаних пунктів ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 307716 від 20 жовтня 2021 року, згідно з яким ОСОБА_1 о 12 годині 30 хвилин 20 жовтня 2021 року в районі будинку № 9, розташованого на Харківському шосе у м. Києві, керував електроскутером «Bravis Hawk MATT 2000 Вт», номер кузову НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, що було зафіксовано на нагрудну камеру;

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 307715 від 20 жовтня 2021 року, згідно з яким ОСОБА_1 о 12 годині 30 хвилин 20 жовтня 2021 року в районі будинку № 9, розташованого на Харківському шосе у м. Києві, керуючи електроскутером «Bravis Hawk MATT 2000 Вт», без державного номерного знаку, при зміні напряму руху не впевнився в безпечності маневру, в результаті чого допустив зіткнення із транспортним засобом «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному із ним напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків;

- у схемі місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.10.2021 р.;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 20.10.2021, в якому зазначено, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; порушення координації рухів;

- у письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 20.10.2021 р., згідно з якими ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння;

- у письмових поясненнях ОСОБА_1 від 20.10.2021 р., згідно з якими ОСОБА_1 керував електричним мопедом «Bravis» по Харківському шосе в бік Дарницької площі, в районі будинку № 9 рухався у смузі для руху громадського транспорту та почав перестроювання ліворуч у сусідню смугу, де зіткнувся із транспортним засобом «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_3 , що рухався у смузі, в яку ОСОБА_1 мав намір перелаштуватись;

- на відеозаписі, який долучений працівниками поліції, що здійснювали оформлення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, де зафіксовано обставини спілкування поліцейських із ОСОБА_1 , який хвилюється, стверджує, що наробив дурниць, пояснює, що хотів обігнати маршрутне таксі та зачепив його, зізнається, що вживав алкогольні напої.

Вказані докази отримані у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП та відповідних Інструкцій.

При цьому, суддя враховує, що ОСОБА_1 , як під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення, так і в судовому засіданні, не заперечував факту керування електроскутером, а також факту спричинення дорожньо-транспортної пригоди. Також не заперечував і факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що електроскутер не є транспортним засобом в розумінні ПДР України, оскільки має низьку потужність, суддя зазначає наступне.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. №3353-XII встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Водночас пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306, зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 2.1. Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

За приписами п. 2.4. «а» Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. ПДР.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зі змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 18 від 19.12.2008 р., при розгляді адміністративних справ, зокрема ст. 130 КУпАП, суди мають враховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема, ст. 121 КУпАП, п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Статтею 121 КУпАП визначено, що під транспортними засобами, зокрема у частинах першій - четвертій статті 130 КУпАП, слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Так, відповідно до визначень, наведених у п. 1.10. ПДР України:

- водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі;

- транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів;

- механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт;

- мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Термін «транспортний засіб» охоплює усі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.

Відповідно до п. 2.13 ПДР України транспортні засоби належать до таких категорій: А1, А, В1, В, С1, С, D, ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE, Т.

Зокрема, до категорії А1 належать мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою КМУ № 340 від 08.05.1993р., особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно п. 3 вказаного Положення керувати мопедами, моторолерами та іншими двоколісними (триколісними) транспортними засобами, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт, дозволяється за наявності посвідчення водія категорії А1.

Отже, термін «мопед» позначає в Правилах дорожнього руху категорію двоколісних транспортних засобів, які за своїми технічними характеристиками поступаються більш швидким двоколісним транспортним засобам і перевищують велосипеди. Мопед, незалежно від його зовнішнього вигляду, має такі характерні ознаки: двигун до 50 см3 або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Якщо двоколісний транспортний засіб обладнаний електродвигуном потужністю до 4 кВт, то він прирівнюється до мопеда, а особа, яка керує ним, зобов`язана мати посвідчення на право керування транспортним засобом категорії «А1».

В свою чергу, згідно з п. v) ч. 1 ст. 1 Конвенції про дорожній рух від 8 листопада 1968 року зі змінами, доповненнями та правками, ратифікованої із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25 квітня 1974 року, термін «водій» («погонич») означає будь-яку особу, яка керує транспортним засобом, автомобілем і т.д. (включаючи велосипеди) або веде по дорогах худобу, стада, запряжних, в`ючних або верхових і в`ючних тварин.

Таким чином, транспортний засіб «Bravis Hawk MATT 2000 Вт», яким керував ОСОБА_1 , хоч і не є механічним, адже обладнаний електродвигуном потужністю менше 4 кВт, проте є двоколісним транспортним засобом, який за своїми технічними характеристиками прирівняний до мопедів.

При цьому, суддя зазначає, що водіями вважаються не лише особи, які керують механічними транспортними засобами, тобто такими, що обладнані двигуном або електродвигуном потужністю понад 4 кВт, а й тими транспортними засобами, які не перевищують таких параметрів потужності.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 вересня 2021 року, на яке посилається ОСОБА_1 , суддя не бере до уваги, оскільки воно не має відношення до складу правопорушень, що є предметом розгляду даної справи.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті. Згідно ч. 6 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Таким чином, строк накладення адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП закінчився.

Водночас, враховуючи викладене вище, суддя відповідно до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП доходить висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом, перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, та не виконав вимогу поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суддя вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. 23, 24, 30, 38, 124, 130, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 (двадцять) коп.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя М.Г. Сазонова