Справа № 347/493/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2022 року суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Драч Д.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, по ст.124 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення ААБ №031361 від 10.03.2022 року ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів за таких обставин: 10.03.2022 року об 11:30 годині в м. Косів по вул. Чорновола, керуючи транспортним засобом марки Ford Mondeo, н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки Volkswagen Golf, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який зупинився попереду, заїхавши в огорожу, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.12.1, 13.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення ААБ №031362 від 10.03.2022 року ОСОБА_1 10.09.2022 року о 11:30 годині в м. Косів по вул. Чорновола керував транспортним засобом Ford Mondeo, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушено координацію рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я в присутності свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою суду від 12.03.2022 року справи про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП об`єднані в одне провадження.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що за вказаних у протоколах обставин він керував транспортним засобом по вул.Чорновола в м.Косів зі швидкістю 50 км/год., вздовж смуги його руху було три припаркованих на узбіччі автомобіля. Коли він наближався до перехрестя та порівнявся із припаркованими автомобілями водій одного із них автомобіля Volkswagen Golf, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 - раптово почав рух заднім ходом, не подавши буд-яких сигналів про свій намір, не пересвідчившись у безпечності маневру, виїхав на його смугу руху, створивши аварійну обстановку, в якій ОСОБА_1 був позбавлений можливості вжити заходів для уникнення зіткнення та допустив зіткнення із форкопом автомобіля Volkswagen Golf, внаслідок чого останній заїхав у огорожу. Внаслідок вказаної події автомобілі не отримали механічні пошкодження. Як на місці події опинилися працівники поліції йому не відомо. Натомість, вони почали складати матеріали по факту ДТП та проявляли упередженість до нього, тому він від підпису у протоколі та схемі ДТП відмовився, не погоджуючись із останньою, адже місце розташування транспортних засобів на проїзній частині було зображено не вірно та не зазначено траєкторію руху транспортних засобів і місце зіткнення, наявність інших припаркових автомобілів. По тій же причині (упередженість поліцейських) він відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, пройти який йому було запропоновано вже біля райвідділу поліції через майже дві години після події.

Захисник Беньковський В.А. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття справи за відсутністю складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, мотивуючи тим, що зазначені у протоколі свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 є штатними свідками РВП, схема ДТП не містить відомостей про пошодження транспортних засобів, сліди ДТП, місце зіткнення, припарковані інші автомобілі та інші об`єкти, відстань між транспортними засобами, не зображено пішохідний перехід, що дало б можливість встановити обмеженої оглядовості для водіїв; пояснення відбиралися лише у іншого водія ОСОБА_2 , який допустив порушення п.10.1 ПДР України, внаслідок чого і сталася ДТП, а між діями ОСОБА_1 та ДТП відсутній причинно-наслідковий зв`язок, оскільки він рухався по своїй смузі та не перевищував дозволеної швидкості, але через раптовість виникнення перешкоди навіть екстреним гальмуванням ОСОБА_1 не вдалося б уникнути зіткнення із автомобілем Volkswagen Golf. Щодо ч.1 ст.130 КУпАП вважає, що протокол складено безпідставно, адже водію має бути запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а не у іншому місці (в даному випадку біля райвідділу поліції) за минуванням майже двох годин після події за участі штатних свідків поліції. Крім того, ОСОБА_1 не ознайомлено з протоколом та не роз`яснено право пройти огляд у медичному закладі. Після оформлення ДТП поліцейський мав провести огляд на місці зупинки, а у матеріалах справи по ст. 124 КУпАП відсутні докази щодо підозри перебування ОСОБА_5 у стані сп`яніння. Акт огляду ОСОБА_5 вручено не було у порушення відповідної Інструкції. До участі у справі не можна залучати свідків, щодо упередженості яких є сумніви.

Вислухавши адмінпритягуваного, його захисника, дослідивши матеріали справи, в тому числі - відеозаписи, суддя дійшов до наступних висновків:

За правилами ч.2 ст.266 КУпАП: огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Додані до протоколу відеозаписи не підтверджують факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та таку його відмову від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, адже із них вбачається, що на запитання поліцейського не на місці зупинки транспортного засобу, майже через дві години після оформлення матеріалів по факту ДТП ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на місці пропозиції і за цим не слідує пропозиція пройти такий огляд у відповідному закладі охорони здоров`я, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом МВС і МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015.

Отже, судом встановлено неповноту фіксації процедури проходження водієм огляду з метою визначення стану сп`яніння.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування особою транспортним засобом у стані сп`яніння або відмову такої особи від проходження огляду на стан сп`яніння.

П.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом МВС і МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015: передбачено, що обов`язковою первісною стадією огляду на стан сп`яніння є огляд водія на місці зупинки транспортного засобу з допомогою приладу «Драгер», а п.6 розділу ІІ цієї Інструкції вимагає присутності під час такого огляду (і спілкування з цього приводу) двох неупереджених свідків; при цьому за п. 22 розділу ІІІ даної Інструкції, огляд проведений з порушенням встановлених нею правил, вважається недійсним.

П.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом МВС і МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015: у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

ВС КАС у справі №216/5226/16-а від 18.07.2019 року вказав, що доказом порушень ПДР не можу бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови.

Належним доказом у даній справі може бути відеозапис пропозиції водієві, яка підставно зупинили працівники поліції пройти огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у встановлений законом спосіб або відповідні показання свідків у разі неможливості відеофіксації.

В даному випадку працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі для визначення стану сп`яніння не на місці зупинки, на що останній не погодився. Натомість матеріали справи не містять подальшої процедури огляду ОСОБА_1 .

Незважаючи на визначений ч.2 ст.266 КУпАП порядок проходження огляду, який має вищу юридичну силу, ніж вище зазначена Інструкція долучений до справи відеозапис не підтверджує факту повноцінного проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

Суд зауважує, що якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою ПДР, вимоги про пред`явлення водієм документів є неправомірними (П`ятий апеляційний адміністративний суд у справі № 473/1404/20 від 20 листопада 2020 р.). Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 15.03.2019 року по справу №686/11314/17 та №161/7068/16-а. Отже має місце безпідставна вимога працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 за відсутності належних і допустимих доказів підставності його зупинки.

Отже, пропозиція поліцейського водієві пройти огляд на стан сп`яніння не на місці зупинки транспортного засобу є безпідставною.

Також, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддею встановлено, що вина ОСОБА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не знайшла свого підтвердження.

Так, статтею ст.124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п.2.3.(б) Правил дорожнього руху: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

За змістом п.12.1 Правил дорожнього руху: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п.13.1 Правил дорожнього руху: водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п.10.1 ПДР)

Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб (п.10.9 ПДР).

Відповідно до ч. 3 Розділу І Інструкції схема місця дорожньо-транспортної пригоди - графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об`єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, яке оформлюється з дотриманням вимог цієї Інструкції на місці пригоди і підписується її учасниками.

В порушення зазначених вимог, у схемі місця ДТП не зазначено місце зіткнення транспортних засобів, траєкторію їх руху, наявність інших об`єктів на дорозі (припаркованих автомобілів), відстань між транспортними засобами, що дало б можливість належно проаналізувати дорожню обстановку та можливість відповідно реагувати на неї водіїв. Крім того, на схемі зазначено про відсутність дорожнього огородження вздовж проїзної частини, а у протоколі зазначено про зіткнення з таким водія автомобіля Volkswagen Golf.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 , на вказаній ділянці дороги рухався автомобілем із дозволеною швидкістю. В цей час на проїзній частині раптово виникла перешкода (автомобіль Volkswagen Golf), водій якого здійснював рух заднім ходом. Оскільки ОСОБА_1 не встиг зреагувати та зупинити свій автомобіль відбулось зіткнення із вказаним автомобілем.

В даному випадку судом не встановлено події, а в діях ОСОБА_1 - складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, адже, зважаючи на місце розташування на схемі ДТП транспортних засобів та зазначені їх пошкодження - ДТП сталася внаслідок порушення ПДР України водієм автомобіля Volkswagen Golfчерез те, що останній не пересвідчився у безпечності свого руху заднім ходом.

За змістом правової позиції ВС від 16.10.2019 у справі №163/1753/17: причинний зв`язок в автотранспортних злочинах відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями правил дорожнього руху й відповідними наслідками. При цьому виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка була учасником дорожнього руху.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Рішенням Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010: фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина, з порушення встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних, не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобов`язана з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Під час розгляду справ про адміністративні правопорушення суд не може вийти за межі вказаного у протоколі складу правопорушення та його кваліфікації, як і не має права збирати інші докази. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення (ч.2 ст.251 КУпАП).

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» набрало законної сили.

За змістом ч.1 ст.251, ст.252 КУпАП: орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо, які орган (посадова особа) оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

П.1 ч.1 ст.247 КУпАП: провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю , зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи докази по справі, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. ч. 1 ст. 247, ст.ст. 284, 291, 294 КУпАП, суддя

У Х В А Л И В :

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

Скаргу на постанову судді може бути подано протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Д.С. Драч