Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Корзаченка В.М. на постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 19 квітня 2022 року в справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , головного бухгалтера Приватного підприємства "Восход-України" (), що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Обухівського районного суду Київської області від 19.04.2022 ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1631 КУпАП, а провадження в справі щодо неї закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Як встановив суд, при перевірці ПП "Восход-України" було встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 16 676 336 грн, в тому числі за листопад 2020 року на суму 1 667 636 грн, внаслідок порушення вимог п.198.1, п.п.198.3.1 ст.198 Податкового кодексу України.

В апеляційній скарзі захисник Корзаченко В.М. просить постанову судді місцевого суду скасувати і закрити провадження в справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає про порушення норм процесуального права, оскільки всупереч вимогам ст.268 КУпАП суд розглянув справу без участі та виклику ОСОБА_1 , чим порушив її право давати пояснення та користуватися юридичною допомогою адвоката. Про існування акта перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 стало відомо лише 19.04.2022 після отримання захисником копії постанови. Вказаний протокол, на думку захисника, складений з порушенням вимог ст.ст.254, 256 КУпАП, а тому не є належним і допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 . Не може бути таким доказом копія 1 і 21 аркушів акта про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП "Восход-України" щодо дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "Агро-Конкорд" в період з 01.02.2020 по 29.02.2020, з ТОВ "Естайл" в період з 01.11.2020 по 30.11.2020 № 1195/10-36-07-15/14279843 від 26.01.2022, який ґрунтується на припущеннях державного ревізора-інспектора.

Вказує, що платник податків має право подати заперечення на акт перевірки, і у разі наявності та отримання податкового повідомлення-рішення про сплату до бюджету коштів, яке підприємством до теперішнього часу не отримане, визначені у ньому суми є неузгодженими до завершення адміністративного або судового оскарження, під час яких саме контролюючий орган повинен довести правомірність та законність свого рішення. Контролюючий орган не надав суду докази узгодження вказаної в акті перевірки начебто заниженої суми податку на додану вартість в сумі 1 667 636 грн.

Захисник звертає увагу на визначені ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантії на справедливий судовий розгляд та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету адміністративного стягнення провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції, і вважає, що ним наведено достатньо обґрунтованих сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 , які суд повинен був витлумачити на її користь.

Наголошує на тому, що ПП "Восход-України" здійснює фінансово-господарську діяльність в межах чинного законодавства України, і оскарження податкового повідомлення-рішення буде здійснено одразу після його отримання. У перевіреному періоді ПП "Восход-України" було здійснено господарські операції з ТОВ "Естайл" стосовно придбання зерна, що підтверджується первинними документами, зокрема, видатковими і товарно-транспортними накладними, за наслідками яких ПП "Восход-України" сформовано витрати і податковий кредит. На час вчинення господарських операцій ТОВ "Естайл" було зареєстроване як юридична особа та платник податку на додану вартість, відомості про нього були наявні в Єдиному державному реєстрі, і установчі та статутні документи в установленому законом порядку недійними не визнані. А тому ПП "Восход-України" не може нести відповідальність за діяння контрагентів і третіх осіб, у тому числі державного реєстратора, посадових осіб державної податкової служби, що здійснили реєстрацію юридичної особи, подальшу реєстрацію юридичної особи платником податку на додану вартість. До того ж, норми Податкового кодексу України не ставлять формування валових витрат та податкового кредиту в залежність від подання чи неподання звітності контрагентами платника податку до податкового органу та декларування ними у такій звітності податкових зобов`язань. Не передбачено законодавством і право органу державної фіскальної (податкової) служби самостійно в позасудовому порядку фактично визнавати правочини нікчемними, а господарські взаємовідносини безтоварними.

Крім того, захисник просить врахувати практику Європейського суду з прав людини у рішеннях в справах "БУЛВЕС" АД проти Болгарії", "Щокін проти України", в яких суд зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню (штрафні санкції). За наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (рішення у справі "Інтерсплав проти України").

До апеляційного суду ОСОБА_1 і захисник Корзаченко В.М., які належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися. Захисник подав клопотання з проханням розглянути апеляційну скаргу без його та ОСОБА_1 участі. А тому згідно з ч.6 ст.294 КУпАП їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши долучені до апеляційної скарги докази та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що її належить задовольнити, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно і об`єктивно в їх сукупності.

При цьому суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Цих вимог закону суддею місцевого суду під час розгляду справи та при винесенні постанови дотримано не було.

Обґрунтовуючи свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, суд у постанові послався на протокол про адміністративне правопорушення та акт перевірки.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що за результатами позапланової виїзної перевірки ПП "Восход-України" () за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Дерев`яна, Переїзд, 2, встановлено, що головних бухгалтер ПП "Восход-України" ОСОБА_1 порушила п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість за листопад 2020 року на суму 1 667 636 гривень, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.1631 КУпАП.

Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП "Восход-України" щодо дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "Агро-Конкорд" в період з 01.02.2020 по 29.02.2020, з ТОВ "Естайл" в період з 01.11.2020 по 30.11.2020 № 1195/10-36-07-15/14279843, який слугував підставою для складання протоколу, містить аналогічні відомості про порушення порядку ведення податкового обліку.

Згідно з п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому п.п.78.1.5п.78.1 ст.78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Згідно з п.п.86.7.5 п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному п.п.86.7.1 цього пункту.

Згідно з п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно з п.56.1 ст.56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У відповідності з п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Долученими до апеляційної скарги документами доведено, що ПП "Восход-України" подало заперечення на акт перевірки до Головного управління ДПС у Київській області, які ще не розглянуті комісією. Так, захисник Корзаченко В.М. на адвокатський запит № 24 від 24.04.2022, в якому просив, серед іншого, надати копію податкового повідомлення-рішення, отримав відповідь, що відповідно до п.102.9 ст.102 Податкового кодексу України на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених Податковим кодексом України, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органу, тобто що в період з 24.02.2022 до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного на підставі Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, зупиняється перебіг строків щодо заперечень та надсилання податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи викладені обставини, підстави вважати безспірно доведеним факт допущених порушень з боку ОСОБА_1 відсутні. Твердження податкового органу відображає лише позицію однієї із сторін спору, а тому робити висновок про наявність у діях посадової особи платника податків вини у порушенні встановленого порядку ведення податкового обліку за відсутності будь-яких інших доказів немає підстав.

Таким чином жодні дані, які б на час винесення постанови та апеляційного розгляду свідчили про порушення ОСОБА_1 вимог податкового обліку і доводили її винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1631 КУпАП, у справі відсутні.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суддя допустив неповноту з`ясування обставин правопорушення, адже не встановив подію і склад адміністративного правопорушення, його суть та обставини вчинення, не дав належну оцінку наявним у справі доказам, а також всупереч вимогам ст.268 КУпАП розглянув справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка не була сповіщена про місце і час судового засідання, чим позбавив ОСОБА_1 можливості реалізувати свої права.

Апеляційний суд додатково зауважує, що в постанові судді вказано про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, відсутні відомості про посаду ОСОБА_1 , у той час як відповідальності за ст.1631 КУпАП підлягають керівники та інші посадові особи підприємств, установ та організацій, а також невірно зазначено суму податку на додану вартість, яку нібито було занижено, свідчить про формальний підхід до розгляду справи.

Оскільки при постановленні рішення суддею місцевого суду було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Корзаченка Володимира Миколайовича задовольнити.

Постанову судді Обухівського районного суду м. Києва від 19 квітня 2022 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.1631 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн