ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/30/22 Справа № 704/340/21 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Лазаренко В.В. Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2022 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., з участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника - адвоката Мельника В.В. - присутнього за допомогою програмного забезпечення «EasyCon», що забезпечує проведення судових засідань в режимі відеоконференцзв`язку, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Мельника В.В. на постанову Катеринопільського районного суду Черкаської області від 03 листопада 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, який проживає по АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 19.04.2021 року о 18 год. 34 хв. в м. Тальне по вул. Свободи керував автомобілем «ВАЗ-2106» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з рота, невиразна мова). Водій відмовився проходити огляд на прилад Драгер та їхати до медичного закладу для проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її такою, що винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, представник ОСОБА_1 - адвокат Мельник В.В. звернувся із апеляційною скаргою в якій просив скасувати постанову Катеринопільського районного суду Черкаської області від 03 листопада 2021 року, а провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Одночасно, просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, так як пропущений з поважних причин, оскільки а ні він, а ні ОСОБА_1 не були присутні в судовому засіданні, і постанова в день винесення вручена не була. Фактично оскаржувану постанову він отримав 17.11.2021 р. під час ознайомлення із матеріалами справи.

Апеляційні вимоги мотивував тим, що суд приймаючи рішення не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи.

Апелянт, посилаючись на ст.35 Закону України «Про національну поліцію» вважає, що у працівників поліції не було законних підстав для зупинки транспортного засобу, оскільки перебування його в стані сп`яніння не могло бути встановлено працівниками поліції під час руху транспортного засобу, тобто обставини, визначені законом, які б давали поліцейському право вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння були відсутні, а тому за вимогами ч.5 ст.266 КУпАП огляд останнього на стан сп`янінням, проведений із порушенням чинного порядку, є недійсним, а протокол - недопустимим доказом вини ОСОБА_1 ..

Так,у протоколі не зазначено, що водієві пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду, та не зазначено, що водій відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров`я.

У поясненнях свідків також не зазначено, що водій відмовився від проходження огляду із застосуванням спеціальних технічних засобів, і свідки розписалися уже на надрукованому примірнику пояснень зазначивши, що «записано вірно».Проте, на його думку, дані письмові пояснення є неналежним доказом, оскільки свідки у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, зауважує, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Також, зазначає, що з оскаржуваної постанови вбачається, що суд взагалі не досліджував відеофайл подій від 19.04.2021 р. за участю ОСОБА_1 ..

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Мельника В.В., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга адвоката Мельника В.В. в інтересах ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що копію оскаржуваної постанови адвокат Мельник В.В. отримав 17.11.2021 р. під час ознайомлення із матеріалами справи (а.с.30), а апеляційну скаргу подав 26.11.2021 р. (а.с.58) вважаю справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.

По суті апеляційної скарги вважаю наступне.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вважаю, що вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події.

При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №396266 від 19.04.2021 року (а.с.1);

- даними пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 19.04.2021 (а.с.2);

- даними копій документів, у тому числі, посвідчення водія ОСОБА_1 (а.с.3).

Таким чином, фактичні обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП судом першої інстанції встановлені цілком вірно.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд дійшов висновку про правильність встановлення уповноваженою посадовою особою факту відмови ОСОБА_1 проходити огляд на газоаналізаторі «Драгер» та їхати до медичного закладу для проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності свідків, що стало підставою для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Будь-які докази відсутності вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні і правопорушником чи його представником суду апеляційної інстанції не надані.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена зібраними та перевіреними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, та які узгоджуються між собою та у своєму взаємозв`язку і у своїй сукупності повністю доводять вину ОСОБА_1 ..

Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника є розмірним до вчиненого і справедливим.

Що стосується доводів апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Мельника В.В. щодо незаконності постанови суду першої інстанції, то ці доводи спростовуються письмовими доказами у справі, яким суд дав належну правову оцінку та які у своїй сукупності і взаємозв`язку, повністю доводять вину ОСОБА_1 у інкримінованому йому діянні з чим також погоджується суд апеляційної інстанції.

Таким чином, з урахуванням наведеного приходжу до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги по суті немає, а постанова суду є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає.

Будь-які інші доводи представника апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки безспірних та переконливих доказів, які б могли об`єктивно спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаного правопорушення, суду не надано.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Мельнику Василю Володимировичу строк на апеляційне оскарження постанови Катеринопільського районного суду Черкаської області від 03 листопада 2021 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мельника Василя Володимировича залишити без задоволення, а постанову Катеринопільського районного суду Черкаської області від 03 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Ятченко