Справа № 333/8537/21
Провадження №3/333/323/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Варнавська Л.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №330431 від 22.11.2021 р. ОСОБА_1 , 22.11.2021 р. о 00-43 год. в м. Запоріжжя, вул. Чумаченко біля буд. 7 керував автомобілем Renault Duster номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився із застосуванням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820, що підтверджено тестом №1010 від 22.11.2021 р., чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Проте, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження дані, викладені в протоколі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив, що він керував автомобілем. Пояснив, що керував його автомобілем його приятель ОСОБА_2 , який зупинив автомобіль та відійшов від автомобіля за своїми потребами. А він в цей час також вийшов з машини та стояв на вулиці. До нього під`їхав автомобіль патрульної поліції, підійшли поліцейські, вони повідомили, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, він не заперечував, оскільки дійсно перед цим вживав алкоголь, після чого вони запропонували продути в алкотест Драгер, він погодився, потім поліцейські винесли йому протокол на підпис. Посвідчення водія в нього не вилучали. Йому не були роз`яснені його права під час складання протоколу, не повідомляли про те, що буде складений протокол за керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_2 допитаний в суді повідомив, що 22.11.2021 р. він разом з ОСОБА_1 перебував в гаражі, в якому робили ремонт. Після півночі, він сів за кермо автомобіля Renault, який належить ОСОБА_1 та вони поїхали по домам. ОСОБА_1 напередодні вживав алкоголь, тому керував автомобілем він, а не ОСОБА_1 . По вул. Чумаченко він зупинився та вийшов з автомобіля, відійшов по своїм потребам. Потім побачив, що до автомобіля під`їхав поліцейський автомобіль та вирішив не підходити назад та пішов додому.

Дослідивши надані матеріали, заслухавши особу, у відношенні якої складено протокол, його захисника, свідка, приходжу до таких висновків.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

ОСОБА_1 заперечував, що він керував автомобілем під час його зупинки поліцейськими.

Згідно з п. 5 Розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ від 18.12.2018 № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Разом із протоколом суду був надісланий диск із відеозаписами з нагрудного відео реєстратора, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відеозапис починається 22.11.2021 року о 00 год. 51 хвилину. Зображений ОСОБА_1 , який стоїть біля автомобіля, після чого поліцейський пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 погоджується та дихає в алкотест «Драгер», оголошується результат та запис припиняється. Наступний запис починається в момент надання складеного протоколу для ознайомлення.

Вказаний відеозапис не спростовує доводів ОСОБА_1 , що він не керував автомобілем, а поліцейські підійшли до нього, коли він стояв біля автомобіля та не спростовує його доводів і стосовно того, що йому не роз`яснювалось, яке правопорушення він вчинив, який протокол складається, не роз`яснювались його права.

Так, за приписами ч.4 ст. 256 КУпАП при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. Зокрема особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Вказані права при складанні протоколу не були роз`яснені ОСОБА_1 , що підтверджується наданим відеозаписом.

Також, в протоколі ААБ №330431 не має підпису ОСОБА_1 про те, що йому роз`яснювались його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

З огляду на викладене, суд вважає, що посадові особи, зокрема працівники поліції не дотримали вимог Закону щодо поінформованості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо її прав при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а також щодо суті вчиненого правопорушення та наслідків.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що засвідчує факт вчинення правопорушення, та є одним з основних джерел доказів, тому, він повинен бути складений з дотриманням норм чинного законодавства.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам по даній справі, в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відповідно до статті 251 КУпАП можуть бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Наданими доказами підтверджуються пояснення ОСОБА_1 про порушення його прав під час складання протоколу, у зв`язку з чим протокол не може вважатися належним та допустимим доказом.

Крім того, відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував автомобілем на час зупинки його працівниками поліції, вказана обставина спростовується показаннями свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що керував автомобілем саме він. Підстав ставити під сумнів показання вказаного свідка не має.

Верховний суд у постанові від 18.07.2019 у справі № 216/5226/16-а вказав, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність учинюваних процесуальних дій (винесення постанови, складання протоколу).

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Очевидні факти порушень ст.266 КУпАП, вказують на відсутність належних, допустимих та достовірних доказів, які поза розумним сумнівом доводять факт наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, при розгляді справи встановлено відсутність ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а відповідно і відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає обов`язковому закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130, 247 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя Л.О. Варнавська