Номер провадження: 33/813/530/22
Головуючий у першій інстанції Швець В. М.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 946/10851/21

Номер провадження: 33/813/530/22

Одеський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участю секретаря судового засідання - Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Петрова Володимира Степановича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 лютого 2022 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173 КУпАП,

встановив:

Вищезазначеною постановою суду ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає - 85 грн.. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі - 496,20 грн..

Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, 16 листопада 2021 року о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці - у приміщенні Українського ліцею імені Т.Г. Шевченка, розташованого на вулиці Горького, 1 в місті Ізмаїл, висловлювалась нецензурною лайкою, образливо чіплялась до ОСОБА_3 , чим порушила громадський порядок.

На підставі викладених обставин, 15 грудня 2021 року співробітником поліції складено протокол про адміністративне порушення серії ВАБ № 906453 про адміністративне правопорушення, що передбачене ст. 173 КУпАП.

Крім того, відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, 16 листопада 2021 року о 14 годині 40 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці - у приміщенні Українського ліцею імені Т.Г. Шевченка, розташованого на вулиці Горького, 1 в місті Ізмаїл, вдарила рукою по обличчю малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим порушила громадський порядок.

На підставі викладених обставин, 15 грудня 2021 року співробітником поліції складено протокол про адміністративне порушення серії ВАБ № 906455 про адміністративне правопорушення, що передбачене ст. 173 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Петров В.С., діючий в інтересах ОСОБА_1 , зазначає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права. Судом першої інстанції не було повно та всебічно досліджено матеріали справи. Посилається на те, що: 1) співробітником поліції складено відносно ОСОБА_1 протоколи про адміністративні правопорушення з недотриманням строків складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 254 КУпАП; 2) судом першої інстанції винесено оскаржувану постанову при невідповідності відомостей протоколів про адміністративні правопорушення наданим в судовому засіданні показам свідків; 3) ОСОБА_1 не висловлювалась нецензурною лайкою, не чіплялась до ОСОБА_3 та не била малолітнього ОСОБА_4 ; 4) з матеріалів справи не можна дійти до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаних адміністративних правопорушень.

Посилаючись на такі доводи адвокат Петров В.С., діючий в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі за відсутності в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючи винуватість, суд першої інстанції дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 КУпАП України.

Матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 винна у вчиненні адміністративних правопорушень та підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, що підтверджується відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 906453 від 15.12.2021 року (а. с. 1), поясненнями ОСОБА_5 (а. с. 11, 39), поясненнями ОСОБА_6 (а. с. 12 - 13), поясненнями ОСОБА_3 (а. с. 14 - 14 зворотна сторона, 43 - 43 зворотна сторона), поясненнями ОСОБА_7 (а. с. 15 - 16, 44 - 45), відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 906455 від 15.12.2021 року (а. с. 20), поясненнями ОСОБА_8 (а. с. 40), поясненнями ОСОБА_6 (а. с. 41 - 42).

Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаних адміністративних правопорушень підтверджується: 1) поясненнями потерпілої ОСОБА_3 , яка в судовому засіданні пояснила, що 16 листопада 2021 року біля 15 години в її кабінеті в ліцеї ОСОБА_1 висловлювалась нецензурною лайкою, а також що зі слів інших викладачів та батьків їй відомо, що ОСОБА_1 вдарила ОСОБА_4 ; 2) поясненнями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , які в судовому засіданні підтвердили, що 16 листопада 2021 року біля 15 години в кабінеті заступника директора ліцею ОСОБА_1 висловлювалась нецензурною лайкою, а також що зі слів інших викладачів та батьків їм відомо, що ОСОБА_1 вдарила ОСОБА_4 . Згідно пояснень свідка ОСОБА_5 остання бачила як ОСОБА_1 вдарила неповнолітнього ОСОБА_4 в область лівого вуха (а. с. 11).

Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Стаття 173 КУпАП закріплює, що дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, - тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Відповідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст. 173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Для визначення поняття громадський порядок суд виходить із загальноприйнятого тлумачення цього поняття та встановленої судової практики про те, що громадський порядок - це стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традиції, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які замаються корисною суспільною діяльністю.

Поняття громадського місця міститься в Законі України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» та передбачає частину (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Крім того, ознакою суб`єктивної сторони, яка є складовою правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії. Так, суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, проставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Слід зазначити, що з суб`єктивної сторони правопорушення також характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії, протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Доводи апеляційної скарги про те, що допитані в судовому засіданні місцевого суду потерпіла ОСОБА_3 , свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_6 пояснили, що вони не бачили як ОСОБА_1 вдарила ОСОБА_4 є неспроможними, оскільки указаний факт не спростовує інших доказів щодо винуватості ОСОБА_1 .. Крім того, доводи апеляційної скарги про те, що вказані особи не бачили як ОСОБА_1 вдарила ОСОБА_4 є такими, які не можна вважати доказами щодо невинуватості останньої.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не висловлювалась нецензурною лайкою, не чіплялась до ОСОБА_3 та про те, що з матеріалів справи не можна дійти до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаних адміністративних правопорушень є такими, що спростовуються вищевказаними письмовими доказами та наданими у судовому засіданні поясненнями свідків та потерпілої.

Доводи апеляційної скарги про те, що співробітником поліції складено відносно ОСОБА_1 протоколи про адміністративні правопорушення з недотриманням строків складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 254 КУпАП, інші доводи апеляційної скарги, є такими, які не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки вони не мають наслідком скасування оскаржуваної постанови за встановлення винуватості ОСОБА_1 ..

Таким чином, доводи апеляційної скарги стосовно того, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі не підлягають задоволенню.

Вбачаючи вищевикладене доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Отже, апеляційна скарга є безпідставною, а тому вона не підлягає задоволенню.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень передбачених ст. 173 КУпАП. Підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Петрова Володимира Степановича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 лютого 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А. П. Заїкін