Справа № 759/948/22 Головуючий в суді І інстанції Поплавська О.В.
Провадження № 33/824/1510/2022 Доповідач в суді ІІ інстанції Писана Т.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 червня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Писаної Т.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 14 квітня 2021 року у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 14 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Суд першої інстанції виходив з того, що 28 листопада 2021 року приблизно о 14:07 в м. Києві по вулиці Доброхотова, 26, ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO Lanos д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.

Не погоджуючись із постановою Святошинського районного суду міста Києва від 14 квітня 2021 року, представник ОСОБА_1 адвокат Чередник С.В. 23 травня 2022 року подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги вказує на те, що постанова судді першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є необґрунтованою, а висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Зазначає, що поліцією в якості доказу підтверджується відсутність факту керування автомобілем ОСОБА_1 , про що зафіксовано на відео файлі (28 листопада 2021 року о 14.21), та про що було вказано у клопотанні, поданому представником до суду першої інстанції, а тому справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення. Тобто в матеріалах справи відсутні будь-які докази в підтвердження провини ОСОБА_1 щодо керування автомобілем Део в стані сп`яніння 28 листопада 2021 року о 14 год. 07 хв., навпаки з доказів, а саме відеофайла з бодікамери одного з присутніх поліцейських вбачається, що самі поліцейські вказаного патруля зазначають о 14 год. 21 хв про те, що ОСОБА_1 не здійснював рух на автомобілі Део, який йому належить, і пропонують один одному почекати, коли ОСОБА_1 здійснить рух. Тобто в протокол були внесені завідомо неправдиві данні, як про факт керування ОСОБА_1 власним автомобілем, так і про час коли він начебто вчинив правопорушення.

Вважає, що з указаного відео файлу вбачається що ОСОБА_1 не керував автомобілем, тобто не є суб`єктом інкримінованого правопорушення, а тому і не було правових підстав у працівників патрульної поліції вимагати у ОСОБА_1 проходити медичний огляд на стан сп`яніння.

Також вказує, що апеляційна скарга була подана захисником вчасно, а саме 23 квітня 2022 року, однак апеляційний суд її повернув в зв`язку з відсутністю в матеріалах справи та апеляційній скарзі витягу з договору. Наголошує на тому, що вказаний договір в засіданні першої інстанції судом оглядався, що разом з ордером було підставою законної участі в засіданні представника, разом з тим в зв`язку з його відсутністю в справі на виконання вимог суду апеляційної інстанції надає вказаний договір, котрий зберігався разом з іншими документами поза межами Київської області в зв`язку з тим, що всі справи та архів адвоката були вивезені в більш безпечне місце і були повернуті 20 травня 2022 року та просить з урахуванням викладеного, а також рекомендацій Ради Суддів України від 2 березня 2022 року та наказу Голови Верховного Суду України від 4 березня 2022 року, поновити строк для подання апеляційної скарги.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи вбачається, що представником ОСОБА_1 - адвокатом Чередник С.В. перший раз було подано апеляційну скаргу 23 квітня 2022 року на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 14 квітня 2021 року, тобто апеляційна скарга була подана захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

За наведених обставин апеляційний суд визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та вважає за необхідне поновити цей строк.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Чередника С.В., дослідивши матеріали справи та апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки судді місцевого суду про доведеність факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 324566 від 28 листопада 2021 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким особа керувала; відеозаписом події, зробленим за допомогою нагрудної камери поліцейського та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 28 листопада 2021 року, які були відібрані поліцейським.

Дослідивши вказані докази та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявності підстав для притягнення його до відповідальності та на законних підставах наклав на нього стягнення, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Чередника С.В. не містить доводів, які б вказували на незаконність ухваленого судом рішення.

За змістом ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок № 1103) та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року (далі - Інструкція № 1452/735), щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у поліцейського виникають після встановлення факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак наркотичного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння та відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, яка не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності. Лише після висловлення такої відмови адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Дотримання поліцейськими зазначеної процесуальної процедури судом першої інстанції перевірено.

Враховуючи відмову ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння, що було зафіксовано на відеозапис, у поліцейського не було обов`язку направляти водія до медичного закладу.

Апеляційний суд критично оцінює доводи апеляційної скарги, що матеріали справи не містять беззаперечних, належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_1 взагалі керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки такі обставини підтверджуються оцінкою наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №324566 від 28 листопада 2021 року, 28 листопада 2021 року приблизно о 14:07 в м. Києві по вулиці Доброхотова, 26, ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO Lanos д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР (а.с.1).

В матеріалах справи містяться письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , який підтвердив фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 2).

Із пояснень свідка вбачається, що 28 листопада 2021 року свідок ОСОБА_2 рухався пішки по вул. Доброхотова, 28 і побачив, як водій сидячи за кермом автомобіля DAEWOO Lanos д.н.з. НОМЕР_1 з увімкненим двигуном вживав алкогольні напої (коньяк-пиво), потім викинув пляшки у вікно та поїхав по вул. Доброхотова до 26 будинку і зупинився (а.с.2).

Таким чином, матеріали справи містять належні та допустимі докази, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Крім того, на відео з боді-камери поліцейського № , час (0:02:22) ОСОБА_1 сам підтвердив, що переганяв автомобіль з одного місця, на друге.

Також ОСОБА_1 підтвердив, що знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, що було зафіксовано на відео.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і така відмова зафіксована поліцейським на відеокамеру.

Переглянутий відеозапис події, зроблений за допомогою нагрудної камери поліцейського, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, дає підстави стверджувати про те, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ця відмова є зрозумілою і категоричною, що не передбачає двозначного трактування.

Таким чином, з наявної у справі сукупності доказів вбачається, що ОСОБА_1 , як особа, яка керувала транспортним засобом та у якої працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився на вимогу поліцейського пройти у встановленому законом порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння, і вказані обставини свідчать про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, за що й передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають.

Апеляційним судом враховується, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Чередника С.В. не містить доводів щодо міри відповідальності, призначеної судом першої інстанції, та щодо обставин, які могли бути не враховані судом при накладенні стягнення.

Постанова судді Святошинського районного суду міста Києва від 14 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.5 ПДР і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 14 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 14 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.5 ПДР і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Писана