Справа№ 953/9163/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2022 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - Лисиченко С.М.,

за участі секретаря судових засідань Кот Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань в м.Харкові матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з Управління патрульної поліції Харківської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №351965 від 28.04.2021, ОСОБА_1 28.04.2021 о 10 годині 31 хвилині в м. Харкові по вул. Наталії Ужвій, керував транспортним засобом Volkswagen Jetta, р.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (хитка хода, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер ARHF 0014 алкоtest 6820 та в КНП ХОР ОНД у лікаря нарколога (м. Харків, вул. Шевченка, 26) відмовився в законному порядку в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання адміністративного протоколу, кваліфіковано за частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до встановленого порядку.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова від 18.05.2021 визначено головуючу суддю: Лисиченко С.М.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова від 21.09.2021 визначено головуючу суддю: Лисиченко С.М.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, ст.3 Конституції України, з урахуванням факту здійснення судом правосуддя в умовах ведення активних бойових дій в м.Харкові, 24.02.2022 в.о. голови Київського районного суду м.Хакова ОСОБА_4 виданий наказ №01-06/21 про відправлення правосуддя в умовах військового стану шляхом забезпечення розгляду невідкладних справ та матеріалів, які пов`язані із забезпеченням діяльності військово-цивільної адміністрації, справ про адміністративні правопорушення, що підлягають негайному розгляду, клопотань слідчих та прокурорів про продовження строків досудового розслідування, про продовження та застосування запобіжних заходів по тяжким та особливо тяжким правопорушенням у вигляді тримання під вартою.

Суддя Київського районного суду м. Харкова Лисиченко С.М. перебувала у відпустці та на лікарняному з 09.03.2022 по 20.05.2022.

ОСОБА_1 у судовому засіданні 08.02.2022 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, з даними зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення не згоден, у зв`язку з чим відмовився його підписувати. Пояснив, що 28.04.2021 він з приятелем відпочивали вдома, його автомобіль був припаркований неподалік від його місця проживання. Через деякий час ОСОБА_1 з приятелем вийшли до припаркованого автомобіля за цигарками та сиділи в авто слухали музику. Згодом, коли вони сиділи в його автомобілі, під`їхала патрульна поліція. Після цього, працівники поліції почали задавати не зрозумілі для нього питання, стосовно того, що він тут робить, чи вживав він заборонені засоби. ОСОБА_1 з приятелем вважали дії працівників поліції неправомірними, в результаті чого останній почав розмовляти з працівниками поліції з цього приводу. ОСОБА_1 у судовому засіданні наголошував, що його автомобіль працівники поліції не зупиняли, оскільки він ним не керував. Факт алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 підтвердив, у зв`язку із чим наміру керувати транспортним засобом в той день в останнього не було.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Хуторненко Е.В. у судовому засіданні 08.02.2022 прохав суд закрити провадження у даній справі, відповідно пункту 1 частини 1статті 247 КУпАП, посилаючись на пояснення ОСОБА_1 , а також те, що дані зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 28.04.2021 о 10 годині 31 хвилин в м. Харкові по вул. Наталії Ужвій не керував транспортним засобом Volkswagen Jetta, р.н. НОМЕР_1 . Крім того, захисник зазначив, що при складані протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені ст.268 КУпАП, що є порушення прав на захист.

Захисник та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, у судове засідання, призначене на 10.06.2022, не з`явилися, про час та день розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.

Враховуючи зазначене, а також те, що відповідно до положень ст.268 КУпАП інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким присутність особи у судовому засіданні є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності останнього та його захисника, із врахуванням наданих ними пояснень попередньому в судовому засіданні.

Суд, дослідивши надані разом з протоколом про адміністративне правопорушення матеріали, установив наступне.

Відповідно до вимог статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п. 1.3. ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пункт 1.9. ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Згідно з п. 2.9. «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення натранспорті» №14 від 23.12.2005 року (далі Постанова №14 Пленуму Верховного Суду України), для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно зі ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, для вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід перевірити, чи було дотримано вимог закону при вирішенні питання наявності в діях складу адміністративного правопорушення, тобто чи відповідає процедура перевірки водія транспортного засобу на стан сп`яніння вимогам закону.

Положенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (далі-Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення), врегульовано порядок оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1розділу ІІ Інструкції встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення, крім іншого, долучаються інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №351965 від 28.04.2021, ОСОБА_1 28.04.2021 о 10 годині 31 хвилині в м. Харкові по вул. Наталії Ужвій, керував транспортним засобом Volkswagen Jetta, р.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (хитка хода, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер ARHF 0014 алкоtest 6820 та в КНП ХОР ОНД у лікаря нарколога (м. Харків, вул. Шевченка, 26) відмовився в законному порядку в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. До протоколу додається: відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, пояснення свідків, направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до закладу охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» від 28.04.2021. ОСОБА_1 від підписання протоколу відмовився.

Разом з цим суд враховує, що частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та в силу положень статей 251, 252 КУпАП є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З відтворених в судовому засіданні відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, який був долучений до адміністративного протоколу Управлінням патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції вбачається, що транспортний засіб темно синього кольору був припаркований на узбіччі, за кермом нікого було. На відео відсутній факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, відео з нагрудних камер поліцейського не містить даних щодо: зупинки транспортного засобу Volkswagen Jetta, р.н. НОМЕР_1 , направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Допитаний в судовому засіданні 08.02.2022 свідок ОСОБА_3 повідомив, що 28.04.2021, точного часу не пам`ятає, був зупинений працівниками поліції для засвідчення відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 . Автомобіль темного кольору був припаркований біля узбіччя, поруч з будинком АДРЕСА_2 . Також зазначив, що в машині нікого не було, вона була не заведена, фари вимкнуті. Свідок повідомив, що зранку коли їхав за покупками на дачу та коли повертався, бачив цю машину припаркованою на тому ж самому місці, не бачив щоб хтось керував машиною. ОСОБА_1 , при складанні протоколу був агресивним, але запах алкоголю було не чутно. Чув факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні 08.02.2022 свідок ОСОБА_5 зазначив, що був зупинений працівниками патрульної поліції, на узбіччі бачив припарковану біля тупіку на вулиці Наталії Ужвій машину темного кольру, марку не запам`ятав. Повідомив, що в машині нікого не було, двері були зачинені, двигун та фари вимкнуті. ОСОБА_1 стояві поруч на тротуарі. Свідок стояв в стороні та не чув прохання працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду. ОСОБА_1 стояв поруч з працівниками поліції та мовчав.

Таким чином в показаннях свідків, відтворених у судовому засіданні відеозаписів з нагрудної камери поліцейського та додані до протоколу письмові матеріали, містять очевидні суперечності та протиріччя один одному.

Крім того, з рапорту інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Помазун А. від 28.04.2021 (далі-рапорт) вбачається, що під час розгляду справи та складання адміністративних матеріалів, у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. На водія було складено постанову за ч.1 ст.126 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №351965 від 28.04.2021 вбачається, що особу ОСОБА_1 було встановлено на підставі посвідчення водія НОМЕР_2 від 14.06.2017, ТСЦ 6342.

Разом з тим, в рапорті поліцейський зазначає, що посвідчення водія ОСОБА_1 не вилучалося у зв`язку з його не передачею.

Отже, досліджені у справі докази, позбавляють суд можливості достовірно зробити висновок про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Jetta, р.н. НОМЕР_1 , 28.04.2021 о 10-31 годині за адресою: м. Харків, вул. Наталії Ужвій з ознаками алкогольного сп`яніння.

Таким чином матеріалами справи про адміністративне правопорушення не підтверджується фабула протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №351965 від 28.04.2021.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно статті 62 Конституції України, положення якої закріплює принцип невинуватості, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ, зокрема, у рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

В рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року, ЄСПЛ визнав кримінально правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Враховуючи тяжкість можливого покарання, притягнення до відповідальності за статтею 130 КУпАП носить кримінально-правовий зміст в розумінні ЄСПЛ. Відповідно повинен автоматично «включатися» принцип презумпції невинуватості.

Крім того, суд враховує положення частини 3 статті 62 Конституції України, яка визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Так, частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v.Russia» заява №926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Судом встановлено, що на день розгляду даної справи строки накладення адміністративного стягнення сплинули.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Суд вважає за необхідне зазначити, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Так, з положень ст.38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 ч.1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.

З точки зору матеріального підходу нереабілітуючими визнаються обставини, за яких має місце винуватість особи, але через передбачені законом обставини вона звільняється від адміністративної відповідальності.

Зазначене узгоджується з висновком, викладеним Верховним Суд у постанові від 29.04.2020 у справі № 686/4557/18.

Незважаючи на те, що на час розгляду справи сплили строки накладення адміністративного стягнення за вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, разом з цим тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на орган, який склав адміністративний протокол, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення, а також те, що матеріали справи не містять доказів, які б поза розумним сумнівом давали підстави суду вважати про наявність факту порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 , під час керування транспортним засобом Volkswagen Jetta, р.н. НОМЕР_1 , 28.04.2021 о 10-31 годині за адресою: м. Харків, вул. Наталії Ужвій, як зазначено поліцейським в протоколі про адміністративні правопорушення серії ДПР18 №351965 від 28.04.2021.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні 28.04.2021 о 10-31 годині адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП не доведена «поза розумним сумнівом», що є підставою для закриття провадження по справі відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено стягнення.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір по даній справі не підлягає стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

СУДДЯ С.М. Лисиченко