Справа № 338/1544/21
Провадження № 33/4808/126/22
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Битківський Л.М.
Суддя-доповідач Кукурудз
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Богородчанського районного суду Івано - Франківської області від 11 січня 2022 року,-

в с т а н о в и в :

Постановою Богородчанського районного суду від 11 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, ст. 130 ч.1 КУпАП і на підставі ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 гривень.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій покликається на незаконність та необґрунтованість судового рішення, оскільки судом було неправильно встановлено фактичні обставини, які мають істотне значення для вирішення справи, а також допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Просить скасувати постанову Богородчанського районного суду від 11 січня 2022 року щодо накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та закрити провадження у справі.

Ознайомившись з апеляційною скаргою, вважаю, що її слід повернути апелянту, зважаючи на наступне.

Чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Оскаржувана постанова судді винесена 11 січня 2022 року. ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до суду 22.01.2022 року, про що свідчить відтиск штампу на конверті, тобто із значним пропущенням 10-денного строку на апеляційне оскарження, однак не просить поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови.

З матеріалів справи вбачається, що 11 січня 2022 року під час розгляду справи ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні, а тому про результат розгляду йому було відомо. Однак ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу 22.01.2022 року, тобто із пропущенням 10-денного строку на апеляційне оскарження.

Так, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Правила регулювання строків для подання скарги повинні забезпечувати належне здійснення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності.

Вищевказана норма ч.2 ст.294 КУпАП забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з урахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги, що з дня винесення постанови суду першої інстанції пройшов тривалий строк і на даний час рішення суду набуло законної сили, враховуючи відсутність причин, якими б обґрунтовувались поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови судді, вважаю, що відсутні підстави для поновлення строку на її оскарження, а тому апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

Повернення апеляційної скарги, не позбавляє апелянта права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову судді з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, в якому конкретизувати причини, які не дозволили своєчасно оскаржити постанову судді та надати докази поважності, через які був пропущений строк.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП суд,-

п о с т а н о в и в :

Повернути ОСОБА_1 апеляційну скаргу на постанову судді Богородчанського районного суду від 11 січня 2022 року та направити копію даної постанови.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Б.І. Кукурудз