Справа № 698/410/22
Провадження № 3/698/374/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 р. Суддя Катеринопільського районного суду Черкаської області Баранов О.І., розглянувши в порядку ст. 278 КУпАП матеріали, які надійшли від Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово непрацюючого, який проживає по АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу ОСОБА_1 31.05.2022 року о 20 годин 32 хвилин по вул. Жовтнева у селищі Єрки, Звенигородського району, Черкаської області, керував автомобілем марки «Volksvagen Transporter», державний реєстраційний № НОМЕР_1 та за наявності ознак алкогольного сп`яніння (нестійка хода, нечітка вимова, різкий запах алкоголю з порожнини рота), в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Як вбачається з протоколу серії ААБ № 186201 від 31.05.2022 року останній складено за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В той же час, з відтвореного в порядку ст. 278 КУпАП відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка керувала автомобілем, після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янніння, в присутності працівників поліції вжив алкоголь та повідомив про це останніх.

В той же час, диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено, що об`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

При цьому в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, оскільки з наведеного вище вбачається, що останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене, саме ч. 4 ст. 130 КУпАП, а не ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 ст.278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністра-тивне правопорушення вирішується питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 року), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 року), "Карелін проти Росії" (рішення від 20.09.2016 року), суд виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у даній адміністративній справі має бути неупередженим і безстороннім та не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що порушуватиме вимогист.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 було визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256КУпАП (80732-10), відповідному правоохоронному органу для належного оформлення».

За таких обставин, суддя дійшов висновку, що дії ОСОБА_2 невірно кваліфіковані уповноваженою особою за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Вказана помилка у кваліфікації позбавляє суддю можливості вирішити питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки відповідальність за фактично вчинене адміністративне правопорушення, передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП, яка є більш тяжким адміністративним правопорушенням ніж ч. 2 ст. 130 КУпАП.

За наявності встановлених недоліків у суддя не має можливості повно, всебічно та об`єктивно розглянути дану справу, а тому матеріали адміністративної справи слід повернути на доопрацювання для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.33,256,278 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути до Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області для належного доопрацювання.

Роз`яснити обов`язок усунути вищенаведені недоліки при доопрацюванні адміністративних матеріалів з дотриманням вимог ст. 38 КУпАП щодо строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Баранов О.І.