Справа № 557/349/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року смт Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Тишкун П.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділення поліції №5 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою АДРЕСА_1 , зі слів непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №022742:

30.03.2022 року о 07 год. 40 хв. в смт. Гоща по вул. Незалежності водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2108», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager №6810», що зафіксовано на відеопристрій ВК 2101, тест №4471 від 30.03.2022 року, результат становить 0,47‰. З результатом огляду ОСОБА_1 не згідний, огляд проводився у медичному закладі, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №10 від 30.03.2022 року, результат огляду 0,41‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту «а» п 2.9 Правил дорожнього руху.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав посилаючись на те, що вміст алкоголю в крові, який було виявлено у нього під час огляду у медичному закладі, не перевищував допустимий рівень, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП і провадження у справі слід закрити.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Токарець Б.П. в судовому засіданні просив провадження у справі про притягнення його підзахисного до відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що оскільки в Україні на законодавчому рівні допустимий рівень алкоголю в крові взагалі не передбачений, тому застосуванню підлягають норми міжнародного права в галузі дорожнього руху, а саме ст. 8 п. 5 Конвенції про дорожній рух Відень, 8 листопада 1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974, де зазначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а і у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом.

У всіх випадках максимальний рівень утримання алкоголю у крові у відповідності з національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається, що становить згідно таблиці перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі що видихається 0,5 ‰. Результат тестування його підзахисного становив 0,41‰, тобто в межах допустимої норми.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, її захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.п. «а» п 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст. 254 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений на бланку відповідного зразка з серійним номером ААБ №022742 від 30.03.2022 року уповноваженою на те особою.

В протоколі, відповідно до п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, в графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 1 ст.130 КУпАП, за якою складено протокол.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, крім протоколу підтверджена доказами, що містяться у матеріалах справи, а саме:

- тестом на алкоголь за допомогою приладу «Драгер 6810» №4471, яким встановлено, що 30.03.2022 року о 07 год. 56 хв. ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, з результатом огляду 0,47 % проміле,

-актом оглядуна стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.03.2022 року;

- висновком щодо результатів медичного огляду на виявлення стану сп`яніння № 10 від 30.03.2022 КНП «Гощанська багатопрофільна лікарня» Гощанської селищної ради, з якого вбачається, що в результаті проведеного у медичному закладі 30.03.2022 року о 08 год.00 хв., огляду водія було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду 0,41‰.

- зобов`язанням про відсторонення від керування порушника транспортним засобом, згідно якого ОСОБА_1 30.03.2022 року відсторонено від керування транспортними засобами протягом 24 год. Дане зобов`язання ОСОБА_1 підписано.

Як вбачається з відеозапису з нагрудних камер, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №022742 від 30.03.2022 року, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки і пізніше у медичному закладі, результати огляду свідчили про стан сп`яніння ОСОБА_1 .

Матеріали справи не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103. На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 була затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують швидкість реакції (надалі - Інструкція).

Відповідно до п. 2, 3, 6, 7 розділу І вказаної Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcоtest 6810», тест №4471 від 30.03.2022 року, результат огляду становить 0,47‰, а крім того, оскільки ОСОБА_1 з результатом огляду не погодився, такий проводився 30.03.2022 року о 08 год. 00 хв. лікарем КНП «Гощанська багатопрофільна лікарня» ОСОБА_2 , про що було складено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №10 від 30.03.2022, копію якого вручено ОСОБА_1 .

Відповідно до вказаного висновку ОСОБА_1 30.03.2022 року о 08 год. 00 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду 0,41‰. Зазначений висновок ОСОБА_1 підписано особисто без зауважень.

Що стосується посилання ОСОБА_1 та його захисника на те, що результат тестування 0,41‰, слід вважати в межах норми, оскільки максимальний рівень утримання алкоголю у крові у відповідності з національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається, що становить згідно таблиці перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі що видихається 0,5 ‰, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, на яку посилається захисник, зокрема, пунктів 5 та 6, водій повинен контролювати свій транспортний засіб так, щоб бути завжди спроможним належним чином ним управляти. Він повинен бути знайомий з правилами дорожнього руху, приписами у сфері безпеки дорожнього руху, а також з такими чинниками, що можуть впливати на його поведінку, як втома, вживання лікарських препаратів і управління транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та під впливом

наркотиків.

В національному законодавстві потрібно передбачити спеціальні положення, що стосуються управління під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з управлінням транспортним засобом. У будь-якому випадку максимальний рівень вмісту алкоголю в крові відповідно до національного законодавства не повинен

перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Тобто, Конвенція встановлює максимальний рівень присутності алкоголю в крові водія та/або видихаємому повітрі. Тобто, національне законодавство не може встановлювати рівень алкоголю вищий, ніж передбачений у вказаній Конвенції; натомість, органи кожної держави не позбавлені права встановити рівень алкоголю нижчий, ніж у Конвенції.

Відповідно до п.7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Таким чином, допустимий рівень алкоголю в крові водія, визначений законодавством України, не може перевищувати 0,2 проміле алкоголю.

Тому, якщо при проведенні дослідження водія на стан сп`яніння з використанням технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, та/або у медичному закладі, вміст алкоголю в крові визначається на рівні, що перевищує 0,2 проміле, то є підстави стверджувати про алкогольне сп`яніння водія.

У зв`язку із цим, приходжу до висновку, що наявність у повітрі що видихається вмісту алкоголю рівному 0,41 ‰ є станом алкогольного сп`яніння, а заперечення ОСОБА_1 та його захисника не заслуговують на увагу і підстави для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП відсутні.

Також суд зауважує, що право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачено пунктом 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 (з наступними змінами та доповненнями).

Під час розгляду справи ОСОБА_1 не надано доказів, що ним оскаржувався акт, та/або висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №155 від 22.05.2021, з будь яких підстав.

Отже, судом досліджені та перевірені доказами обставини, які беззастережно свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі наведеного ст.40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір за розгляд справи про адміністративне правопорушення в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок на рахунок №UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя П.В.Тишкун