Справа № 185/3380/22
Провадження № 3/185/1615/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2022 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Мельник Ю.А., розглядаючи матеріали, які надійшли з Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка навчається в Вишнянському коледжі ЛНАУ, та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 -

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

07.05.2022 року о 20.00 годині неповнолітня ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 хапала за одяг та погрожувала фізичною розправою малолітньому ОСОБА_2 , чим порушувала громадський порядок.

Гр. ОСОБА_1 в судове засідання з`явилась, заперечувала свою винуватість, суду пояснила, що подіям, які зазначені в протоколі, передувало побиття його молодшого брата ОСОБА_3 на подвір`ї. Вона вийшла, підійшла до сусідів, намагалась з`ясувати обставини. Гліб знову підійшов до неї та повідомив, що його вдарили ногою та вказав на хлопця неподалік. Вона підійшла до цього малолітнього та попередила його про те, що якщо він продовжить чіпляти брата, тоді вона з ним буде розмовляти. За одяг останнього не чіпала, ніяких погроз останньому не висловлювала.

Свідок ОСОБА_4 в суді показав, що в день подій він разом з ОСОБА_1 перебували вдома, прибіг молодший брат останньої та повідомив, що його ображають на подвір`ї. ОСОБА_5 спустилась разом з ним, підійшли до дорослих та стали розмовляти. Знову до них підійшов ОСОБА_6 та сказав, що його побили. ОСОБА_7 підійшла до двох малолітніх неподалік, один з них втік. Того хлопця, що залишився, - ОСОБА_1 насварила. Фізичною розправою останньому не погрожувала, пригрозила, що якщо цей хлопець буде ображати брата, то вона з ним буде розмовляти по іншому.

Допитаний в судовому засіданні малолітній ОСОБА_2 пояснив, що в день подій він разом з іншими дітьми гуляв на подвір`ї. Один з хлопців побився з ОСОБА_3 . Коли він був на подвір`ї до нього підійшла ОСОБА_1 , схопила за грудки та пригрозила йому. Розпочалась сварка між батьками, приїхала поліція.

В підтвердження винуватості гр. ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні судом були досліджені наступні письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення №879717 серії ВАБ від 07.05.2022 року, в якому викладені обставини інкримінованого адміністративного правопорушення, наявна заява та письмові пояснення ОСОБА_8 , тітки малолітнього ОСОБА_2 , про конфлікт між останнім та ОСОБА_1 , в ході якого ОСОБА_1 хапала за одяг та погрожувала фізичною розправою племіннику, письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких остання повідомляє про конфлікт між її братом та малолітнім ОСОБА_9 , в ході якого вона лише попередила останнього.

Стаття 173 КпАП України передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян (формальний склад). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові «Про судову практику у справах про хуліганство» від 22 грудня 2006 року № 10 узагальнив судову практику щодо розгляду, зокрема, адміністративних справ про хуліганство, і дійшов наступних висновків. Своєчасний і правильний розгляд кримінальних та адміністративних справ про хуліганство є дієвим засобом захисту нормальних умов життя людей, поновлення порушених прав потерпілих. Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При накладенні адміністративних стягнень, передбачених ст.173 КУпАП, на осіб, які вчинили дрібне хуліганство, суддя повинен у кожному конкретному випадку враховувати характер учиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У правовій літературі справедливо зазначається, що незалежно від того у зв`язку з якими обставинами особа висловлює своє роздратування у формі нецензурної лайки, чіпляння до громадян, вона скоює проступок, за який підлягає відповідальності в адміністративному порядку.

Звичайно, словесне хуліганство не загрожує життю та здоров`ю людей, проте використання погроз, хапання за одяг - виявляє, перш за все, грубе, образливе ставлення до оточуючих, до того ж до малолітнього, який нещодавно втратив батьків. Воно, знижуючи рівень людського спілкування, завдає морального зиску суспільству, шкоду духовному самопочуттю людей, затьмарює настрій та ображає їх людську гідність, породжує зневажання етикою та мораллю.

На підставі ст.13 КУпАП, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Аналізуючи показання неповнолітньої ОСОБА_1 про відсутність в її діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, співвідносячи їх з письмовими доказами, показаннями свідків, малолітнього потерпілого, суд робить висновок про їх неправдивість і розцінює це як спосіб захисту від висунутого обвинувачення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме: дрібне хуліганство.

Згідно положення ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа ОСОБА_1 , яка навчається, вперше притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, особу малолітнього потерпілого.

У відповідності вимог ст. 34 КУпАП, обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , суд визнає вчинення правопорушення неповнолітнім.

У відповідності вимог ст. 35 КУпАП, обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення гр. ОСОБА_1 , суд не встановив.

Адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про те покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

Враховуючи вищевикладені обставини, характер і наслідки вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу неповнолітньої ОСОБА_1 , яка навчається, вчинила правопорушення вперше, відсутності обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає, що останній слід призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті 173 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної в ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень та пропорційним вчиненому адміністративному правопорушенню.

У відповідності вимог ст. 40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 13, 173, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винною неповнолітню ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

На підставі ст. 173 КУпАП у відповідності ст.13 КУпАП неповнолітню ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5 (п`яти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 85 (вісімдесят п`ять) гривень на користь держави.

Стягнути з неповнолітньої ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496.20 гривень на користь держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя Ю.А. Мельник