Справа № 128/767/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 червня 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді - Фанда О.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- за ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №242167 від 04 травня 2022 року, ОСОБА_1 , 04 травня 2022 року о 00 год. 15 хв., керував транспортним засобом Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 у Вінницькому районі, смт.Вороновиця, по вул.Молодіжній, у стані алкогольного сп`яніння, про що свідчив: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest на місці зупинки транспортного засобу та в Комунальному некомерційному підприємстві «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка Вінницької обласної Ради» у лікаря нарколога водій ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

До судового засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час, та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу його проживання вказану в протоколі, повідомленням на офіційному веб-порталі судової влади України. Доказів поважності причин неявки до суду ОСОБА_1 не надав, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши в судовому засіданні відеозапис з нагрудної камери (body camera) працівників поліції, на якій зафіксовані події 04 травня 2022 року, які передували складенню вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, а також події під час складання даного протоколу, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП була доведена під час судового розгляду справи повністю.

Дані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №242167 від 04 травня 2022 року, відеозаписом з нагрудної камери (body camera); довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія, відповідно до якої ОСОБА_1 посвідчення водія отримав 13 травня 2021 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04 травня 2022 року, актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Системний аналіз вищезазначених положень КУпАП дає підстави вважати, що, керуючись законом, суддя зобов`язаний оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що провина ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 ПДР України і в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, матеріалами справи доведена повністю.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29 червня 2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчинення ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно положень ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.130, ст.276,ст.ст.283-285 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Постанову може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя - О. А. Фанда