ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/33/22 Номер провадження 33/814/299/22Головуючий у 1-й інстанції Шиян В. М. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

за участю секретаря Владімірова Р.В.

захисника - адвоката Шинкаренко М.А.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 08 квітня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 08 квітня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 26.12.2021 о 02 год. 07 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Г. Сковороди, буд. 1/3 в м. Полтаві в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за згодою водія у встановленому законом порядку, в медичному закладі у лікаря-нарколога. Висновок № 549, позитивний. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Зокрема вказує на безпідставність зупинки транспортного засобу працівниками поліції та винесення постанови про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, яка була ним оскаржена та скасована в судовому порядку.

Також зазначає про порушення проведення процедури освідування на стан сп`яніння в медичному закладі, оскільки огляд проводився медичною сестрою, а не лікарем, йому надавалися не герметично запаковані трубки для продування на приладі Драггер, що викликало в нього обґрунтовані сумніви стосовно результатів огляду, контрольний забір повітря для усунення таких сумнівів медичними працівниками не проводився.

Окрім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що ОСОБА_1 не приймав участь в розгляді справи, про винесення оскаржуваної постанови дізнався з листа Управління патрульної поліції в Полтавській області, яке отримав 16.05.2022.

Після ознайомлення його адвоката з матеріалами справи та отримання копії постанови 23.05.2022 ним була подана апеляційна скарга.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження приходжу до висновку, що останні заслуговують на увагу, а строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

Так, матеріалами справи доводиться, що ОСОБА_1 не приймав участь в судовому засіданні під час прийняття рішення про його винуватість. Копія прийнятого по справі судового рішення йому не направлялась. Про існування останнього апелянту стало відомо з повідомлення УПП в Полтавській областівід 05.05.2022. Після чого, 23.05.2022 в приміщенні суду копія оскаржуваної постанови була отримана його захисником, а 01.06.2022, тобто у визначений ч. 2. ст. 294 КУпАП строк, була подана апеляційна скарга.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами є:

протокол серії ААБ №020764 складений 26.12.2021 про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , з особистими поясненнями останнього щодо незгоди з протоколом,

висновком про результати медичного огляду щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння,

поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

рапортом поліцейського,

записами з бодікамер працівників поліції ВІ0148, ВІ0133.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані притягнутим ОСОБА_1 та його захисником в ході апеляційного перегляду.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення в розумінні п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З долучених до матеріалів справи відеозаписів вбачається, що 26.12.2021 о 02:07 год. працівниками поліції був зупинений автомобіль Hyundai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Після зупинки автомобіля, між працівником поліції та водієм виникла суперечка щодо підстав зупинки транспортного засобу. Так, підставою зупинки поліцейським було названо забруднений номерний знак, в зв`язку з чим було винесено постанову БАА №498842 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та порушення водієм п. 2.9В ПДР.

В подальшому вказана постанова була оскаржена ОСОБА_1 в судовому порядку та рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28 березня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАА №498842 від 26.12.2022 визнано протиправною та скасовано.

Разом з тим, під час вказаного спілкування з водієм, у працівників поліції виникла підозра щодо перебування останнього в стані сп`яніння, в зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній погодився пройти в медичному закладі.

Під час проведення в приміщенні наркодиспансеру огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, працівниками поліції було залучено двох свідків, при цьому сам перебіг подій безперебійно фіксувався на бодікамери працівників поліції.

За результатами проведеного приладом Драгер огляду у водія ОСОБА_1 встановлено 1,31 проміле.

На підставі чого лікарем складено висновок щодо результатів медичного огляду про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, про що під особистий підпис був повідомлений водій ОСОБА_1 .

Посилання апелянта на те, що огляд на стан сп`яніння в медичному закладі було проведено з порушенням встановленого порядку - підтвердження в ході розгляду справи не знайшло.

Так, пунктами 3, 15-20 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» визначено особу, яка проводить огляд на стан сп`яніння та порядок дій медичних працівників.

Зокрема встановлено, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я. За результатами огляду на стан сп`яніння встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду повідомляється оглянутій особі. Акт медичного огляду складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду складається безпосередньо після огляду особи в трьох примірниках: перший видається під підпис поліцейському, другий оглянутій особі, третій залишається в медичному закладі.

З приєднаних до матеріалів справи відеозаписів з нагрудних камер правників поліції вбачається, що під час перебування ОСОБА_1 в медичному закладі для проходження огляду на стан сп`яніння були запрошені два свідка.

В ході проведення такого огляду водій вів себе не стримано, постійно робив зауваження та висловлював свої сумніви щодо цілісності та герметичності трубки для продування на приладі Драгер, на що медичною сестрою йому було запропоновано іншу трубку, цілісність якої візуально пошкоджена не була. На що, водій ОСОБА_1 знову почав висловлювати в досить агресивній формі свою незгоду, фактично створюючи такою поведінкою перешкоди для проведення огляду.

При цьому, з переглянутих судом відео файлів не вбачається, що запропонована медпрацівником ОСОБА_1 як перша, так і друга насадки мали вади щодо цілісності упаковки та герметичності. Те, що надані для продування трубки (насадки) були герметично запаковані підтвердили на камеру і свідки.

За результатами проходження огляду на приладі Драгер були визначені показники 1,31 проміле, що було повідомлено медичною сестрою правопорушнику, лікарю, поліцейським, свідкам та зафіксовано на відеокамеру.

Посилання ОСОБА_1 на те, що огляд проводився медичною сестрою, а не лікарем спростовуються відеозаписами, на яких саме лікар о 03:30 год. проводить огляд водія, а в подальшому складає акт огляду та на його підставі висновок щодо результатів медичного огляду, що входить до його компетенції.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються твердження апеляційної скарги про те, що водієм ОСОБА_1 не вчинялось правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а при проходженні огляду на стан сп`яніння працівниками поліції та медичними працівниками були порушені вимоги вищевказаної Інструкції. .

Доводи апелянта на безпідставність зупинки транспортного засобу, що було доведено в судовому порядку, не звільняють водія від відповідальності за адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, скоєння якого доводиться зібраними по даній справі доказами.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Полтави від 08 квітня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 08 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна