П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2022 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Ішуніна Л. М., за участю представника Київської міської митниці Держмитслужби - Келеберденка В. В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності відправника міжнародного експрес-відправлення громадянина ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), адреса: АДРЕСА_1 , за порушення митних правил, передбачених частиною першою статті 483 МК України,

В С Т А Н О В И В :

До Cолом`янського районного суду міста Києва від Київської міської митниці Держмитслужби надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) за порушення митних правил, передбачених частиною першою статті 483 МК України.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил від 14 січня 2021 року № 0045/10000/21 12 січня 2021 року в зону митного контролю відділу митного оформлення № 5 митного поста «Київ - центральний» Київської митниці Держмитслужби за адресою: Київська обл., с. Гора, вул. Центральна, 21 Ж, надійшло міжнародне експрес?відправлення (далі - МЕВ) № 7823 3013 0760 від 07 січня 2021 року у вигляді посилки.

Згідно даних, зазначених в товаросупровідних документах та на пакуванні посилки відправником посилки є фізична особа ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), адреса: АДРЕСА_1 .

Одержувачем посилки є фізична особа ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ), адреса: АДРЕСА_2 .

У інвойсі № б/н від 07 січня 2021 року, який переміщувався разом з МЕВ № 7823 3013 0760 від 07 січня 2021 року та є підставою для переміщення товару через митний кордон України, відправником міжнародного експрес - відправлення в графі «опис товарів» зазначено: «ARTIFICIAL STONE» (в перекладі- декоративне/штучне каміння).

У графі «кількість» - 1 пакет, у графі «вартість» - 2 500 індійських рупій, що згідно курсу НБУ на 12 січня 2021 року ( 0,38426 індійських рупій за 1 українську грн) становить 960,65 грн.

13 січня 2021 під час митного контролю МЕВ № 7823 3013 0760, було проведено його розпакування, здійснено митний огляд та встановлено наступне.

Товар упаковано наступним чином: спеціальний поліетиленовий пакет для пакування МЕВ з логотипом компанії експрес - перевізника, в середині його знаходиться прозорий пакет з поліетилену, в який поміщено два прозорі поліетиленові пакети. В одному з прозорих поліетиленових пакетів знаходилось 11 прозорих оброблених камінців, в другому прозорому поліетиленовому пакеті знаходилось 12 прозорих оброблених камінців.

На кожному пакеті кульковою ручкою нанесено маркування, а саме:

на пакетику з 11 прозорими обробленими камінцями зазначено - 2:90 mm to 3:00 mm VVS-VS D-E-F 1:06 ct. 11 (відповідно до інформації, яка міститься у відкритих джерелах всесвітньої мережі Інтернет, зазначене маркування відноситься до діамантів);

на пакетику з 12 прозорими обробленими камінцями зазначено - 2:80 mm to 2:90 mm VVS-VS D-E-F 1:03 ct. 12 (відповідно до інформації, яка міститься у відкритих джерелах всесвітньої мережі Інтернет, зазначене маркування відноситься до діамантів).

Камінці відсортовані по пакетикам в залежності від розміру.

Під час митного огляду застосовано спеціальний технічний засіб митного контролю-детектор дорогоцінного каміння PRESIDIUM Multi Tester № 29399.

Результат вибіркового застосування детектора: позитивна реакція (звуковий та світловий сигнал) на зразки каміння, що вказує на можливість приналежності їх до дорогоцінного каміння, а саме - діамантів.

Вищевказані обставини підтверджуються протоколом про порушення митних правил від 14 січня 2021 року № 0045/10000/21.

Враховуючи викладені обставини, громадянином ОСОБА_1 вчинено дії спрямовані на переміщення з приховуванням від митного контролю обробленого прозорого каміння - діамантів - 23 штуки, з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості про найменування товарів. Отже, в діях громадянина ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення митних правил, відповідальність за які передбачена частиною першою статті 483 Митного кодексу України (далі - МК України).

В судовому засіданні представник Київської митниці Держмитслужби підтримав позицію митного органу та пояснив, що громадянин ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю дорогоцінного каміння, тобто в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 483 МК України, тому просив громадянина ОСОБА_1 притягнути до відповідальності за порушення митних правил, встановлених МК України.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил - громадянин ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення судового виклику на вебпорталі судової влади.

Згідно з частиною четвертою статті 526 МК України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

З урахуванням викладеного, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення представника Київської митниці Держмитслужби, дослідивши матеріали справи та долучені докази, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Статтею 486 МК України передбачено, що завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог Закону.

Згідно з частиною 1 статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до статті 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

З аналізу вказаних правових норм статей 458 та 487 МК України, а також статей 2, 9, 11 КУпАП підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.

Усі вказані елементи складу адміністративного правопорушення є неподільним цілим. Наявність цих елементів обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо, хоча б один з них відсутній, або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею глави 68 МК України, вказане діяння не є порушенням митних правил.

Суд установив, що 14 січня 2021 року старшим державним інспектором відділу оперативного реагування № 2 управління протидії митним правопорушенням та контрабанді Київської митниці Держмитслужби Бистрим М. О. складено відносно ОСОБА_1 протокол № 0045/10000/21 про порушення митних правил за частиною першою статті 483 МК України.

На думку представника митного органу, в діях гр. ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил передбачених частиною першою статті 483 МК України, а саме, переміщення товару обробленого прозорого каміння - діамантів, загальною кількістю 23 штуки через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів.

Диспозицією частини першої статті 483 МК України передбачено порушення митних правил, яке полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Об`єктивною стороною порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 483 МК України, - є дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто є активна поведінка (вчинок) особи.

Суб`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення, характеризується лише умисною формою вини.

Таким чином, обов`язковою кваліфікуючою ознакою складу даного адміністративного правопорушення є умисел на його вчинення.

Згідно зі статтею 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Склад правопорушення є єдиною та головною підставою для юридичної відповідальності.

Згідно з пунктом 5 частиною другою статті 265 МК України декларант може здійснювати декларування товарів самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Відповідно до частини першої статті 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Відповідно до частини першої статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною четвертою статті 266 Митного кодексу України передбачено, що у разі самостійного декларування товарів декларантом, передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Як вбачається з матеріалів справи, під час митного огляду МЕВ № 7823 3013 0760 в одному з прозорих поліетиленових пакетів знаходилось 11 прозорих оброблених камінців, в другому прозорому поліетиленовому пакеті знаходилось 12 прозорих оброблених камінців.

Відповідно до висновку експертного дослідження СЛЕД Держмитслужби від 08 липня 2021 року, камінці прозорі різних розмірів, ідентифіковано як дорогоцінне каміння першого порядку - алмази ограновані (діаманти), вартість 23 діамантів, вилучених у справі про порушення митних правил № 0045/10000/21, становить 47 699,65 грн.

Згідно зі статтею 196 МК України не можуть бути пропущені через митний кордон України:

1) товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено законом;

2) товари, на пропуск яких відповідно до закону потрібні дозволи інших державних органів, за відсутності цих дозволів (крім алкогольних напоїв і тютюнових виробів, а також харчових продуктів для власного споживання, що ввозяться громадянами в обсязі та в порядку, встановлених статтею 376 та частиною другою статті 378 цього Кодексу);

3) товари, що переміщуються через митний кордон України з порушенням вимог цього Кодексу та інших законів України, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 483 МК України як спосіб приховування від митного контролю визначено подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Згідно з пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» незаконним переміщенням предметів із приховуванням від митного контролю - є їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлення сховищ, тайників та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з наданням митному органу як підстави для переміщення товару підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Відповідно до частини восьмої статті 374 МК України товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких перевищує еквівалент 10 000 євро, що пересилаються (переміщуються) на митну територію України в міжнародних поштових відправленнях, міжнародних експрес-відправленнях, у ручній поклажі, супроводжуваному та несупроводжуваному багажі, а також товари (крім підакцизних), незалежно від їх фактурної вартості, що переміщуються на митну територію України у вантажних відправленнях, підлягають декларуванню та митному оформленню з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств, а також дозволів (ліцензій), сертифікатів відповідності чи свідоцтв про визнання відповідності у випадках, установлених законодавством України для суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, та оподатковуються ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України.

Пунктом 28 статті 4 МК України визначено, що митні правила - встановлений Митним кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів Митним кодексом та іншими законами України.

Таким чином, особи, які переміщують товари через митну територію України, повинні дотримуватися митних правил, визначених у Кодексі; за порушення (недотримання) цих правил у Кодексі передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 про наявний товар (діаманти - 23 штуки) не зазначив у митній декларації

З аналізу вищевикладеного вбачається, що за встановленою формою у інвойсі від 07 січня 2021 року до МЕВ № 7823 3013 0760 відсутні відомості про наявний товар (діаманти - 23 штуки), містяться неправдиві відомості щодо найменування товару, а також переміщення товарів через митний кордон України громадянином ОСОБА_1 здійснено з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів.

Стаття 495 МК України визначає, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини») визначено, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 неоднарозово належним чином повідомлений судом про час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, обставин, викладених у протоколі, не спростував.

Оцінюючи докази, які містяться в матеріалах справи у їх сукупності, суд вважає, що в діях громадянина ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 483 МК України та винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 483 МК України повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, даними протоколу про порушення митних правил від 14 січня 2021 року № 0045/10000/21, міжнародними транспортними документами, доповідною запискою, актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 13 січня 2021 року, протоколом про одержання проб і зразків для проведення експертизи в справі про порушення митних правил №0045/10000/21 від 24 червня 2021 року, висновком товарознавчої експертизи №-0277 від 08 липня 2021 року.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП України завданням судді при розгляді справ про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі вищезазначеного, обираючи вид стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, а також обставини, за яких було вчинено правопорушення.

Тож, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне застосувати до відправника міжнародного експрес-відправлення громадянина ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Отже з огляду на вищевказані норми права та Закон України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496,20 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 233, 236, 237, 257, 266, 458, 459, частиною першою статті 483, 526-529 МК України, статтями 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним громадянина ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) у порушенні митних правил за частиною першою статті 483 Митного Кодексу України.

Накласти на громадянина ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), адреса: АДРЕСА_1 , стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, на користь держави у розмірі 47 699,65 грн (сорок сім тисяч шістсот дев`яносто дев`ять гривень 65 коп.), який підлягає сплаті на наступні реквізити: УДКСУ у Солом`янському районі; ; МФО: 899998; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); р/р: UA5026010; призначення платежу: номер справи про ПМП №, П.І.П .

Конфіскувати в дохід держави безпосередні предмети порушення митних правил, згідно з протоколом про порушення митних правил від 14 січня 2021 року № 0045/10000/21 - алмази ограновані (діаманти), загальною кількістю 23 діаманта.

Стягнути з відправника міжнародного відправлення громадянина ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), адреса: АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 496,20 грн, який підлягає сплаті на наступні реквізити: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Л. М. Ішуніна