Справа №463/3027/22
Провадження №3/463/799/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2022 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Жовнір Г.Б., за участю особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Каралюса Л.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління Патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №233589 від 20 квітня 2022 року вказано, що ОСОБА_1 «19 квітня 2022 року о 22:47 у м. Львові на вул. Пасічній, 144а, керував транспортним засобом «SEAT Ibiza», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, у встановленому порядку водієві було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» у м. Львові по вул.. Кульпарківській 95, згідно висновку лікаря №000762, відмовився від огляду» чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив. Зазначив, що дійсно 19 квітня 2022 року працівниками поліції було доставлено його в медичний заклад для проходження огляду в зв`язку з підозрою у керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Тривалий час лікар здійснював його зовнішній огляд та настоював на заборі сечі. Він жодних заперечень не висловлював, від проходження огляду та від необхідних досліджень не відмовлявся, просив лише почекати для виникнення у нього природної можливості здати сечу, або провести будь-яке інше дослідження крові чи слини. Наполягає, що не зміг надати сечу для дослідження з незалежних від його волі причин, можливо в зв`язку з присутності поруч з ним працівника поліції.

Захисник в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження по справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з мотивів наведених у письмовому клопотанні.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.266 КпАП України, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів визначений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно положень п.7 Розділу ІІІ вказаної вище інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Окрім цього, положеннями пунктів 12, 13,15 та 16 вказаної вище інструкції передбачено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, на підставі якого видається відповідний висновок.

З відеоматеріалів, наданих УПП у Львівській області вбачається, що ОСОБА_1 перебуваючи в медичному закладі виконував всі вимоги медичних працівників, щодо його зовнішнього огляду, зокрема виконував різноманітні фізичні вправи, а також неодноразово намагався здати взірці сечі в присутності поліцейського та медичного працівника. Жодних інших зразків біологічних середовища таких як: слина, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук чи крові, ОСОБА_1 надати не пропонували не зважаючи на його твердження про неможливість в даний момент здати взірці сечі та прохання провести будь яке інше дослідження, з передбачених інструкцією.

Окрім цього, з оглянутого судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду жодним чином не відмовлявся, навпаки просив, як працівників поліції так і лікарів надати йому додатковий час для можливості отримання взірців сечі, або провести інше дослідження.

Враховуючи наведені обставини суд приходить до переконання, що жодних доказів, які б давали підстави вважати, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, немає. Крім цього, слідврахувати, що ОСОБА_1 не запропоновано, не зважаючи на його згоду, провести дослідження будь-яких інших, передбачених інструкцією, зразків біологічного середовища.

Окрім цього, відповідно до положень п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року з відповідними змінами, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Всупереч вказаних положень в протокол про адміністративне правопорушення ознаки сп`яніння та конкретні дії водія, щодо ухилення від огляду, не вказані.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в ч.2 ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Згідно зі ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Оскільки судом встановлено, що у справі відсутні належні докази, які б доводили факт вчинення та вину ОСОБА_1 у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

Керуючись ст. 247, 279, 280, 283, 284, 288 КпАП України, -

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через місцевий суд.

Суддя Г.Б. Жовнір