Справа 688/1349/22
№ 3/688/540/22
Постанова
іменем України

08 червня 2022 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Березюк Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівка Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, майора, начальника служби метрології та стандартизації штабу військової частини НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 18 вересня 1996 року Шепетівським МРВ УМВС України в Хмельницькій області, РНОКПП НОМЕР_3 ,

за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:
Фактичні обставини справи.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії А3730 №24 від 03 червня 2022 року ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 03 червня 2022 року під час виконання службових обов`язків, дізнавшись про смерть військовослужбовця за мобілізацією ОСОБА_2 , не надав відповідну доповідь через засоби зв`язку оперативному черговому ІНФОРМАЦІЯ_2 про даний випадок. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення визнав, суду показав, що 02 червня 2022 року, виконуючи обов`язки чергового частини, протягом двох годин направив телеграму, але не повідомив через засоби зв`язку оперативному черговому ІНФОРМАЦІЯ_2 про смерть військовослужбовця, оскільки телефонна лінія була зайнята, а потім забув зателефонувати.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що справа підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП з огляду на таке.

Мотиви та висновки суду.
За змістом ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Застосувавши до цієї справи принципи кримінального провадження суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення не може ґрунтуватись на припущеннях, приймається у разі доведення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а усі сумніви, які виникають у ході провадження у справі тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Диспозиція ч.2 ст.172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Так, недбале ставлення до військової служби це правопорушення у сфері службової діяльності, яке вчинюється тільки з необережності. З суб`єктивної сторони воно характеризується злочинною самовпевненістю або злочинною недбалістю. При службовій недбалості за наявності об`єктивної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, службова особа безвідповідально, неякісно ставиться до виконання своїх обов`язків, у зв`язку з чим виконує їх неналежним чином або взагалі не виконує.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення майор ОСОБА_1 під час виконання службових обов`язків, дізнавшись про смерть військовослужбовця за мобілізацією ОСОБА_2 , не надав відповідну доповідь через засоби зв`язку оперативному черговому ІНФОРМАЦІЯ_2 про даний випадок.

Однак у протоколі не зазначено нормативно-правового акту, яким на ОСОБА_1 покладено виконання даного обов`язку.

Крім того, вказане правопорушення може бути вчинене спеціальним суб`єктом військовою службовою особою.

Під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Однак у протоколі відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 є військовою службовою особою та не виконав, покладені на нього обов`язки за посадою чи за спеціальним дорученням, як і не надано ніяких документів щодо підтвердження статусу військової службової особи (посадова інструкція, наявність у нього організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків, або виконання таких обов`язків за спеціальним дорученням повноважного командування).

Крім того, кваліфікуючою ознакою правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАп, є недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Разом з тим, в протоколі не зазначено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення в умовах особливого періоду, що стало б підставою для складання протоколу саме за ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Разом з тим, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява F7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Аналіз зібраних у справі доказів дає підстави стверджувати те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП, уповноважена особа не дотрималась вимог закону щодо необхідності встановлення ознак складу даного адміністративного правопорушення та не зібрала доказів на підтвердження наявності в діях особи ознак складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП, оскільки «поза розумним сумнівом» не доведена його вина в інкримінованому адміністративному правопорушенні, а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 251, 252, 254-256, 278 КУпАП, суд, -

постановив:
Провадження відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Неоніла БЕРЕЗЮК