ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2022 Справа №607/5630/22

провадження №3/607/3238/2022

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ломакін В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2022 року близько 19 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_1 перебуваючи по місцю проживання за адресою АДРЕСА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме погрожував їй фізичною розправою та перешкоджав користуватись побутовою технікою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення визнав та щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши їх у відповідності до положень ст.252 КУпАП, приходжу до наступного висновку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство, це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство, це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 зазначеного вище Закону).

Економічне насильство, форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Окрім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена наступними матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №058274 від 04 травня 2022 року, електронним рапортом Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про отримання повідомлення від ОСОБА_1 на лінію 102; заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 27 квітня 2022 року, згідно яких потерпіла просить притягнути до відповідальності її сина ОСОБА_1 за вчинення домашнього насильства; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 04 травня 2022 року, згідно яких він підтвердив, що між ним та потерпілою відбулась сварка, свою вину визнає.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважені вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З урахуванням обставин вчиненого правопорушення, оцінивши подані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи всі обставини справи, зокрема те, що не було завдано значної шкоди суспільним інтересам та інтересам окремих осіб, та які свідчать про малозначність вчиненого правопорушення, приймаючи до уваги характеризуючі дані ОСОБА_1 , який визнав свою вину, щиро розкаялася, вважаю за можливе застосувати до останнього ст. 22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 22, 173-2, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяВ. Є. Ломакін