Справа № 396/96/22
Провадження № 3/396/103/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2022 року м. Новоукраїнка

Суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області Русіна Алла Анатоліївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 164 ч.1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №899663 від 14.01.2022 року, ОСОБА_1 14.01.2022 року близько 22:40 години, в Кіровоградській області, Новоукраїнського району в м. Новоукраїнка по вул. Миколи Вороного, біля будинку,102, керуючи транспортним засобом CHEVROLET LACETTI д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював господарську діяльність з надання послуг перевезення пасажирів, а саме: перевозив пасажира ОСОБА_2 у режимі таксі, без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання, без одержання ліцензії, на право провадження господарської діяльності, чим порушив п. 24 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та ч.3 ст. 19 Господарського кодексу України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне провадження у справі закрити з огляду на зазначене.

За змістом ст.7 КУпАПпровадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя вирішує питання про правильність складеного протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення поряд з іншим повинно бути чітко зазначено відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч. 1 ст. 164 КУпАП встановлена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Ч. 3 статті 9 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів в тому числі на такий вид робіт як надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.

Проте суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 не зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності та не отримував ліцензії чи ліцензійної картки на здійснення певної господарської діяльності. Також не надано реєстраційний документ на транспортний засіб.

Разом з тим в описовій частині протоколу не зазначено, точних обставин вчинення адміністративного правопорушення, не викладені дані, яким чином він здійснював господарську діяльність з перевезення пасажирів, по якому маршруту та чи отримував кошти за перевезення пасажирів, в протоколі взагалі відсутні докази на які посилається особа, що склала протокол про адміністративне правопорушення.

Статтею 42 Господарського кодексу України визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже, однією з обов`язкових ознак підприємницької діяльності є систематичність її здійснення.

Згідно ч. 2 ст. 19 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання підлягають державній реєстрації відповідно до цього Кодексу та закону.

Дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 р. згідно ст. З поширюється на державну реєстрацію всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Статтею 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 р. визначено перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню. Так, ліцензуванню, серед іншого, підлягає перевезення пасажирів автомобільним транспортом.

З роз`яснень, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 25.04.2003 р. «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» вбачається що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо, самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, аналіз викладеного дає підстави дійти висновку, що систематичною вважається діяльність у разі, коли подібні дії, а саме: надання послуг по перевозці пасажирів здійснюються протягом календарного року більше трьох разів. У такому випадку громадяни зобов`язані зареєструватися як суб`єкти підприємництва та отримати відповідну ліцензію на здійснення такого виду господарської діяльності, в протилежному випадку настає відповідальність за ч. 1 ст.164 КУпАП.

В матеріалах справи, яка надійшла до суду, доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 регулярно (не менше 3 рази протягом року) здійснив пасажирські перевезення, за які отримує прибуток, не міститься.

Санкція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає накладення штрафу з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої, проте до матеріалів справи не надані докази про вилучення виручки, одержаної від перевезення пасажирів.

Отже, додані докази не дають можливості дійти висновку про те, що ОСОБА_1 , особисто здійснював господарську діяльність, оскільки матеріали справи не містять відомостей про факти перевезення ним пасажирів протягом календарного року.

Крім того, суд звертає увагу, що дані (скрін-шот екрану телефону) з додатку «Новоукраїнські оголошення» (а.с.4), що міститься в матеріалах справи, не є належним доказом, оскільки даний додаток (програма) не є офіційним джерелом інформації.

Суд вважає, що жодних допустимих доказів, які б підтвердили, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, надаючи послуги з перевезення пасажирів матеріали справи не містять.

Отже, можна зробити висновок про те, що відсутні об`єктивні дані, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність в розумінні ст. 42 Господарського кодексу України.

Крім того, відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» закріплений вичерпний перелік підстав для зупинення транспортного засобу. Перевірка ліцензій серед законних підстав - не зазначена.

Згідно з ч. 2 ст. 19 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності» зазначено, що контроль за наявністю у суб`єктів господарювання ліцензій здійснюють державні органи, на які згідно із законом покладено функції контролю за наявністю ліцензій.

Такий контроль відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт» покладається на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті. А відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження положення про Державну службу України з безпеки на транспорті» таким органом є Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), а не Національна поліція.

Тому перевірка ліцензії на здійснення господарської діяльності не входить до повноважень патрульного поліцейського.

З огляду на наведене суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 164 КУпАП.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки Новоукраїнським ГУНП в Кіровоградській області не надано належних доказів для підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч.1 ст.164 КУпАП.

Керуючись ст. ст.283,284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст.164 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя:А. А. Русіна