Провадження №: 3/755/387/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" червня 2022 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Іваніна Ю.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

за участю осіб, що беруть участь у провадженні

у справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Ковальчука Д.І.,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 21.10.2021 року, о 03-35 годині, у м. Києві по вул. Будівельників, 4, керував транспортним засобом «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належність ОСОБА_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Ковальчук Д.І. просили суд закрити провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. При цьому ОСОБА_1 пояснив, що 21.10.2021 року о 23-50 годині за ним, за його місцем проживання, приїхав товариш ОСОБА_2 , на власному автомобілі «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1 . Після чого, вони разом поїхали до знайомих. Припаркувавши автомобіль біля будинку №4 на вул. Будівельників в м. Києві, піднялися до квартири, де продовжили дружнє спілкування. Близько о 03-30 години ОСОБА_2 попросив його спуститись до автомобіля та забрати гроші, документи на автомобіль, які ОСОБА_2 залишив у салоні транспортного засобу. Після чого, він спустився до автомобіля, відімкнув його та дістав з підлокотника гроші, водійське посвідчення ОСОБА_2 та технічний паспорт на автомобіль «Мерседес». Потім зачинивши автомобіль, він попрямував до будинку, в цей час біля нього зупинився патрульний автомобіль, з якого вийшло двоє працівників поліції, які попросили його зупинитися та почали розпитувати його, що він тут робить в нічний час. Він пояснив, що за проханням товариша, спустився до автомобіля за документами та грошами. Після чого, працівники вимагали пред`явити документи на автомобіль, а також його мобільний телефон, в якому в додатку «Дія» вони виявили, що постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.09.2021 року він був позбавлений права керування транспортним засобом за ч.1 ст.130 КупАП строком на 1 рік. Він намагався пояснити, що він ніколи не керував автомобілем «Мерседес». Свідків події працівник поліції не запрошував, хоча вони й були, і одразу склав протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КупАП, не з`ясовучи інших обставин.

На думку, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Ковальчука Д.І. протокол про адміністративне правпорушення складений безпідставно та не містить жодних доказів на підтвердження вчинення правопорушення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КупАП, а саме відсутня фіксація керування правопорушником автомобілем та факт його зупинки працівниками поліції, відсутні пояснення свідків та очевидців керування автомобілем. Відсутність в матеріалах справи доказу, який би підтвердив факт порушення ОСОБА_1 ПДР, свідчить на їх думку, про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності складання протоколу.

Допитаний судом свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що 21.10.2021 року, приблизно о 03-35 годині, за адресою: м. Києві по вул. Будівельників, 4, його зупинили працівники поліції, котрі запропонували бути свідком відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду. Вони підійшли до автомобіля «Мерседес», котрий стояв припаркований на дорозі навпроти буд. №4 по вул. Будівельників. В даному місці парковка заборонена, однак припарковані автомобілі завжди є. Біля автомобіля стояв ОСОБА_1 , який розмовляв з кимось. В його присутності він відмовився пройти огляд та працівники поліції дали підписати пояснення, після чого він поїхав. Як ОСОБА_1 керував автомобілем він не бачив, оскільки його зупинили пізніше для фіксування факту відмови.

Допитаний свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що 21.10.2021 року він, забравши на Дніпровській набережній в м. Києві ОСОБА_1 , поїхали до знайомого ОСОБА_1 додому, а саме на вул. Будівельників (номер дому не пам`ятає, здається №26). За кермом автомобілю «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1 , він був особисто, куди вони їхали він не пам`ятає. Припаркував автомобіль біля будинку по вул. Будівельників в м. Києві, як саме не пам`ятає. Потім вони піднялися до товариша та почали спілкуватися та випивати. ОСОБА_1 також з ними випив трохи алкоголю. Оскільки бесіда затягувалася, він попросив ОСОБА_1 піти до автомобілю та забрати документи. ОСОБА_1 пішов за документами та повернувся лише вранці, повідомивши, що автомобіль було евакуйовано на штрафмайданчик. Він на ОСОБА_1 насварився та ліг далі спати, оскільки ситуації з евакуацією автомобіля на штраф майданчик в його житті були неодноразово. Чому він одразу ввечері не позвонив ОСОБА_1 , коли той не повернувся з машини, не може пояснити. Адресу та прізвище товариша в якого розпивали алкоголь, також не пам`ятає. Ключі від автомобіля дав особисто ОСОБА_1 , але вважає, що він не повинен був керувати автомобілем.

Судом неодноразово було направлено запит в Управління патрульної поліції в м. Києві про обов`язкове забезпечення явки в судове засідання інспекторів патрульної поліції роти №3 батальйону №1 полку №2 (з ОЛБ) УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Гурмажука М.В. та старшого лейтенанта поліції Головицького О.В. Однак, інспектори патрульної поліції не з`явилися, повідомлялися судом належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомляли.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , вивчивши письмове пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та клопотання захисника, матеріали справи, долучені до протоколу та відеозапис з нагрудної камери співробітника поліції, суддя приходить до наступного висновку.

Диспозицією частини 2 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого за відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння особою, яка керує транспортним засобам в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення, серії ААД №215488 від 21 жовтня 2021 року, складено правомочною на те посадовою особою, у відповідності до положень ч.1 ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

Згідно з п. 2, п. 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Крім того, згідно з вимогами ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них» та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року №14/1 «Про порядок зберігання, використання відеозапису та відеореєстраторів патрульних» чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.

Із наявного відеозапису вбачається, що працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану сп`яніння в медичному закладі від чого останній відмовився. Працівником поліції також роз`яснено наслідки відмови від проходження такого огляду, що також підтверджується письмовими поясненнями двох свідків та дослідженим судом відеозаписом.

На переконання суду, відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції підтверджує, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП. З нього вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування, а надав працівникам поліції документи власника, в тому числі посвідчення водія, представившись ОСОБА_2 .

Пояснення в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 суд також сприймає критично, оскільки він давав нечіткі та нелогічні пояснення, які суперечать наявним у справі вищезазначеним доказом.

За встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п.п.2.5 Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, що передбачене ч.2 ст.130 КУпАП оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу, а саме: даних, які містяться в протоколах про адміністративне правопорушення, серії ААД №215488 від 21 жовтня 2021 року (а.с.1); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.10.2021 року; поясненнями свідків; постановою серії БАБ №021846 від 21.10.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП; постановою серії ААБ №202351 від 30.06.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автматичному режимі; довідкою про визначення повторності порушення ПДР, відеозаписом з нагрудної камери №АА-00963.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 , є склад адміністративного правопорушення, ч.2 ст. 130 КУпАП, - повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого за відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння особою, яка керує транспортним засобам в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

До того ж, відповідно до Рішення Вищої ради правосуддя від 19 квітня 2018 року №1200/0/15-18 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень» та п.5 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень» - судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону. Доступ суддів до державної таємниці, що міститься в судових рішеннях, забезпечується відповідно до Закону України "Про державну таємницю"

Тому, судом було перевірено судові рішення щодо ОСОБА_1 , який притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме:

- 01.09.2021 року постановою Дніпровського районного суду м.Києва (справа №759/13215/21) був визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього на підставі ч.2 ст.36 КУпАП було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік (невідбута частина стягнення 2 місяці 16 днів);

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, його підвищену суспільну небезпеку, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан. Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 , в межах санкції ч.2 ст. 130 КУпАП, суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини в скоєнні правопорушення, відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин та відношення до скоєного, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на три роки.

При призначені стягнення особі, яка вчинила правопорушення, суд враховує, що ОСОБА_1 допустив грубе порушення Правил дорожнього руху, ігноруючи той факт, що він був позбавлений права керування транспортними засобами, та був обізнаним про протиправність своїх дій.

Зазначена поведінка особи, що притягається до адміністративної відповідальності, яка вказує на її стійку протиправну направленість, приводить суд до висновку, що з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення та запобіганню скоєння нею нових правопорушень необхідно призначити ОСОБА_1 стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень.

Згідно ст. 30 КпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті, тобто до 10 років.

Оскільки на ОСОБА_1 постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 01.09.2021 року (справа №755/13215/21), яка набрала законної сили 13.09.2021 року, було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і він до закінчення строку дії стягнень у виді позбавлення права керування транспортними засобами вчинив нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, то суд, на підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП, вважає за необхідне до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладено за вчинення нового адміністративного правопорушення, приєднати невідбуту частину таких стягнень, накладених на ОСОБА_1 постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 01.09.2021 року.

Враховуючи викладене, при призначенні ОСОБА_1 стягнення в частині позбавлення права керування транспортним засобом необхідно приєднати невідбуту частину стягнення за постановою Дніпровського районного суду м.Києва, та остаточно призначити адміністративне стягнення у вигляді 2 місяців 16 днів позбавлення права керування транспортними засобами.

В порядку ч.5 ст.283 КУпАП суд вирішує питання про стягнення судового збору з особи, на яку накладається адміністративне стягнення.

Керуючись ст.ст.33, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП шляхом приєднання до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного даною постановою суду, невідбутої частини адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеною постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 01.09.2021 року у справі №755/13215/21 відповідно, накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки два місяці шістнадцять днів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Суддя Дніпровського районного суду

м. Києва Ю.В. Іваніна