Справа № 155/1229/21 Провадження № 33/802/315/22 Головуючий у 1 інстанції: Сметана В.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2022 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника Омелянюка М.В.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Омелянюка М.В. на постанову судді Горохівського районного суду Волинської області від 05.05.2022 щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 14 серпня 2021 року о 23 год 12 хв у селі Пірванче Луцького району керував автомобілем, марки «Фіат Скудо», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням суду, захисник оскаржує його з мотивів незаконності і необгрунтованості. Апелянт стверджує, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнає, у стані алкогольного сп`яніння не перебував. Вказує, що чек із результатом проходження тесту за допомогою приладу «Драгер» не належить ОСОБА_1 .. Посилається на те, що у суді допитувався лише один свідок ОСОБА_2 , який був присутній при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , а інший ОСОБА_3 до суду не з`явився. Зазначає, що ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення, бо перебував у стані емоційного хвилювання. Крім того, зауважує, що свідок ОСОБА_4 , який був пасажиром автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , показав, що один з працівників поліції вербально натякав йому на надання неправомірної вигоди за не фіксування даного правопорушення. З огляду на наведене, просить скасувати постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 ..

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Омелянюка М.В., які підтримали апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вимоги ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказані вимоги закону при винесенні постанови місцевим судом дотримані.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 14 серпня 2021 року серії ДПР18 № 484143, 14 серпня 2021 року о 23 год 12 хв у селі Пірванче Луцького району ОСОБА_1 керував автомобілем, марки «Фіат Скудо» н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с.1).

У графі протоколу «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 вказав: «Керував авто, з порушенням згідний, в медзаклад їхати не потрібно, з оглядом згідний, керувати авто не буду». Зауваження до протоколу відсутні (а.с.1).

Також і в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 власноручно вказав: «згідно» та поставив свій підпис навпроти результату, який складав 1,86 ‰ (а.с.3).

Отже, правопорушник на місці події повністю визнав свою вину у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та погодився із результатами огляду на місці, відмовившись їхати на огляд до медичного закладу.

Вказані власноручні визнавальні пояснення ОСОБА_1 на місці події повністю спростовують доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння, та результати приладу «Драгер» (а.с.2) йому не належать.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одружений, недієздатним не визнавався, а тому його власноручні визнавальні пояснення узгоджуються із матеріалами справи та беруться судом до уваги.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 наведені пояснення дав, перебуваючи в стані хвилювання, до уваги не беруться.

У доводах, викладених у апеляційній скарзі, сторона захисту стверджує, що свідок ОСОБА_4 показав, що один з працівників поліції вербально натякав йому на надання неправомірної вигоди за не фіксування даного правопорушення.

Проте апеляційний суд вважає такі твердження надуманими і такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, адже у матеріалах справи відсутні будь-які заяви чи скарги ОСОБА_1 та його захисника на дії працівників патрульної поліції.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник вказали, що з будь-якими заявами з вказаного приводу до правоохоронних органів не звертались. Варто відмітити, що правопорушення мало місце ще 14.08.2021 (а.с.1).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , він складався у присутності двох свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , які скріпили його своїми підписами (а.с.1).

У суді першої інстанції свідок ОСОБА_2 показав, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився за допомогою приладу Drager, точного результату не пам`ятає. Ствердив, що працівники поліції після проходження огляду продемонстрували йому результат і повідомили, що особа перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Зазначив, що огляд проводився один раз, після чого йому надали на підпис певні документи і відпустили. Оглянувши підписи, які проставлені в протоколі про адміністративне правопорушення та поясненнях ОСОБА_2 , підтвердив, що вказані підписи належать йому.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується роздруківкою тестування на стан сп`яніння приладу «DRAGER» 6810 №ARBH-0622, згідно з яким 14 серпня 2021 року о 23 год 40 хв ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння - 1,86‰ (а.с.2) та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат якого - 1,86 ‰ (а.с.3).

У апеляційних вимогах захисник стверджує, що чек із результатом проходження тесту за допомогою приладу «Драгер» не належить ОСОБА_1 .

Однак у матеріалах справи наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , які підтвердили факт перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння (1,86 ‰) (а.с.4-5).

Вказаними свідками також був підписаний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 з результатом - 1,86 ‰ (а.с.3).

Та й сам ОСОБА_1 , про що було зазначено вище, на місці події повністю визнав свою вину (а.с.1) та погодився з результатами його огляду на стан сп`яніння (а.с.3).

Тому піддавати сумніву тестування на стан сп`яніння приладу «DRAGER» 6810 №ARBH-0622 у апеляційного суду немає підстав.

Твердження апелянта про те, що місцевий суд не допитав працівників поліції та всіх свідків, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, не беруться апеляційним судом до уваги, так як, на переконання суду, в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття рішення по суті.

Також слід відмітити, що вимогами ч.2 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Працівниками поліції під час огляду ОСОБА_1 було застосовано технічні записи відеозапису, що підтверджується диском з таким відеозаписом (а.с.7).

А ненадання працівниками поліції сертифікату до технічного приладу «Драгер» не спростовує сукупності вищенаведених доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та не може слугувати єдиною і безумовною підставою для скасування обґрунтованого і вмотивованого рішення місцевого суду.

Доводи апелянта про те, що результати приладу «Драгер» не належать ОСОБА_1 , є безпідставними, оскільки на чеку від 14.08.2021, час 23:40, вказано анкетні дані правопорушника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та результат тесту - 1,86 ‰ (а.с.2).

З такими результатами ОСОБА_1 був згідний (а.с.3).

За таких обставин, вважаю рішення суду першої інстанції про порушення водієм ОСОБА_1 п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, правильним.

Апеляційний суд вважає, що накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції, згідно з вимогами ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Омелянюка М.В. - залишити без задоволення, а постанову судді Горохівського районного суду Волинської області від 05 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов