ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 593/466/22Головуючий у 1-й інстанції Музика Я.М.
Провадження № 33/817/317/22 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.3 ст.172-20 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 23 травня 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді 10 діб арешту з триманням на гауптвахті.

Стягнуто із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Згідно з постановою суду, солдат ОСОБА_1 , який працює на посаді такелажника евакуаційного відділення ремонтного взводу Військової частини НОМЕР_1, 20 травня 2022 року о 16 год. 50 хв., на території заводу "Мікрон" в м. Бережани Тернопільської області по вул. Золочівська, 24, під час дії особливого періоду, вживав алкогольні напої, а саме горілку в об`ємі 0,5 л.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оспорюючи фактичних обставин справи та своєї вини у скоєнні адмінправопорушення, просить постанову суду змінити та обрати міру покарання в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у вигляді штрафу.

Мотивує скаргу тим, що суд, не обгрунтував чому застосовує до нього найбільш суворе покарання оскільки він щиро розкаявся у вчиненому, притягується до адміністративної відповідальності вперше .

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 172-20 КУпАП розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння - тягнуть за собою накладення штрафу від сімдесяти до ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до п`яти діб.

Участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів - тягнуть за собою накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від п`яти до семи діб.

Дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п`ятнадцяти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ч. 3 ст. 172 -20 КУпАП підтверджена дослідженими судом доказами, у апеляційній скарзі неоспорюється, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Разом з тим, при накладенні стягнення на ОСОБА_1 у виді адміністративного арешту з утриманням на гауптвахті на строк 10 діб, суддею суду першої інстанції належним чином не були враховані дані про особу порушника, ступінь вини, майновий стан, а також обставини, що пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті, за наявності в санкції ч.3 ст.172-20 КУпАП альтернативного виду стягнення у виді штрафу, суд в постанові не зазначив чи має вчинене правопорушення ознаки повторного чи грубого та в чому вони полягають, не перевірив та не врахував належним чином даних про особу правопорушника, та які з них були прийняті судом до уваги при визначенні виду адміністративного стягнення.

Також, не було враховано пояснення ОСОБА_1 щодо визнаня вини та щирого каяття.

Більше того, за наявності альтернативних санкцій, суд жодним чином не мотивував своє рішення щодо обрання особі, яка притягується до адміністративної відповідальності вперше, найсуворішого виду стягнення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Із даних протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, службової характеристики, ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягався .

ОСОБА_1 свою вину визнав, щиро покаявся, до виконання службових обов`язків відноситься з відповідальністю та добросовісно, тому апеляційний суд приходить до переконання про пом`якшення накладеного на ОСОБА_1 стягнення, оскільки покарання у виді адмінарешту порушує принцип «пропорційності» та вказує на істотну диспропорцію, враховуючи серйозність вчиненого правопорушення, його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію правопорушення (остаточне рішення ЄСПЛ від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12).

КСУ у своєму рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що «справедливе застосування норм права передбачає передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання повинно бути домірним кримінальному правопорушенню».

Таким чином, вважаю що слід змінити постанову судді суду першої інстанції в частині накладеного адмінстянення та визначити його у виді штрафу, що буде відповідати його меті, гуманності, фактичним обставинам справи, серйозності вчиненого правопорушення, а також не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав людини, воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

А тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити .

Постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 23 травня 2022 року відносно ОСОБА_1 змінити в частині адміністративного стягнення.

Вважати ОСОБА_1 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 215(двохсот п"ятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655( три тисячі шістот п"ятдесят п"ять) грн.

В іншій частині постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 23 травня 2022 року залишити без змін.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу і вноситься в установу банку України.

У разі несплати штрафу в установлений строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується:

- подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові;

- витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя