П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/395/22

Провадження №3/943/255/2022

06 червня 2022 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Шендрікова Г.О., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника відділення № 2 Золочівського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, інваліда ІІ групи, одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ст. 51 ч. 1 КУпАП,

встановив :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 789435 від 07.04.2022 року, 19.03.2022 року, близько 11.30 год. гр. ОСОБА_2 , перебуваючи в м. Буськ по вул. Львівській в магазині «Копійочка», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, таємно викрав із полиць магазину «Копійочка» одну скляну банку «Stenson» 350мл 9*7см MS-0222 та один шланг для душу 1,5 м загальна сума викрадених речей становить 218 грн 90коп, чим вчинив дрібне викрадення чужого майна.

ОСОБА_2 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 ч. 1 КУпАП заперечив та заявив клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки на його думку, жодних адміністративний правопорушень він не вчиняв.

В судовому засіданні адвокат Малиняк В.А., який діє в інтересах ОСОБА_2 заявив клопотання, в якому просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вважає, що підстави для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , відсутні, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів його винуватості у адміністративному правопорушенні, доказів протилежного стороною, яка зобов`язана їх надати, не надано, а тому, враховуючи відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП, а також факт недоведеності вини належними та допустимими доказами, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, з огляду па наступне:

Ззгідно матеріалів справи, 31.03.2022 року, керуюча магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: місто Буськ, вулиця Львівська, ОСОБА_3 , подала начальнику ВП № 2 Золочівського РВ ГУНП у Львівській області, заяву про те, що 19.03.2022 приблизно о 11:30 з приміщення магазину «Копійочка» ОСОБА_4 було здійснено крадіжку товарів, а саме банка скляна «Stenson» гермет 350 мл 9x7 см. МС-0222 та шланг для душу 1.5 м. 60275. Як докази заявником додано інвентаризаційний опис та відеозапис крадіжки.

05.04.2022 ОСОБА_3 надано письмові пояснення в яких викладено інформацію, аналогічну поданій заяві.

07.04.2022 щодо ОСОБА_2 , працівником поліції Миколою Колясою, складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1. ст. 51 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Особу, яку згідно матеріалів справи, звинувачують у вчиненні адміністративного правопорушення, виявлено керуючою магазину «КОПІЙОЧКА», що знаходиться за адресою: місто Буськ, вулиця Львівська, ОСОБА_3 - 19.03.2022 року. Проте з незрозумілих причин, правоохоронні органи про факт крадіжки вона не повідомляла до 31.03.2022 року, що ставить під сумнів правдивість показань потерпілої. Протокол про адміністративне правопорушення Серія ВАБ 789435 складений 07.04.2022 року, тобто через 7 (сім) днів з моменту подання заяви та виявлення особи, що могла вчинити правопорушення органом поліції. Фактом крадіжки є винесення товару за межі магазину, а не його носіння та огляд в межах магазину. Звернув увагу суду, на ще один недопустимий доказ, а саме інвентаризаційна відомість, що надана заявником. Стверджує, що документ не містить найменування підприємства, що є власником зазначеного в ньому товару, жодних підписів посадових осіб магазину та печаток. Вказаний документ не відповідає вимогам інвентаризаційних документів, бланки яких затверджені Міністерством фінансів України та не підтверджує факт недостачі вказаних у ньому товарів у власника, а саме в магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, вислухавши позицію захисника, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 252 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед іншого вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У даному випадку слід зазначити, що у практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії»), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

При оцінці доказів під час розгляду справ про адміністративні правопорушення мають бути застосовані критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України").

Приймаючи до уваги принцип «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований і у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України", доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Під час розгляду даної справи судом досліджено рапорт ДОП ВП №2 РВП ГУ НП у Л/о, довідка бази даних АІС «АПРА» про те, що ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не притягувався, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 789435 від 07.04.2022 року, DVD із відео з камер відеоспостереження, на якому міститься інформація про те, що ОСОБА_2 дійсно був у магазині «КОПІЙОЧКА» та брав і оглядав товар, який міститься у інвентаризаційній відомості № 383, але не міститься підтвердження інформації про те, чи виніс він дані товари з магазину.

Диспозиція ч. 1 статті 51 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Аналізуючи диспозицію вказаної статті, можна зробити висновок, що відповідальність настає за вчинення закінченого дрібного викрадення чужого майна.

Крадіжка (таємне викрадення чужого майна) вважається закінченою з моменту, коли винна особа вилучила майно і отримала реальну можливість розпоряджатись чи користуватись ним.

Згідно з позицією судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України, зазначеної в ухвалі від 24 жовтня 2013 року у справі №5-40кс13, нормативне визначення закінченого і незакінченого злочину в поєднанні з фактичними обставинами справи дають підстави дійти висновку про те, що дії особи, яка перебувала в торговому залі і заволоділа товаром, доступ до якого був вільний, подолала (пройшла) з ним касову зону, умисно не оплатила вартість товару і відразу після цього була затримана працівниками охорони торгового закладу, не утворюють закінченої крадіжки чужого майна, а мають розцінюватись як замах на крадіжку і кваліфікуватися за частиною другою статті 15 та відповідною частиною статті 185 КК, оскільки така особа не мала реальної можливості розпорядитися товаром на свій розсуд.

Дрібна крадіжка, відповідальність за яку встановлена статтею 51 КУпАП та кримінально каране таємне викрадення майна, відповідальність за яке передбачено статтею 185 КК України, різняться між собою лише таким елементом об`єктивної сторони, як розмір викраденого майна.

Тобто, з урахуванням викладеного, суд вважає, що ОСОБА_2 вчинив саме замах на дрібне викрадення чужого майна.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить понять стадій правопорушення готування, замаху, що є цілком виправданим з огляду на меншу суспільну небезпеку адміністративного правопорушення в порівнянні з кримінально караним діянням; але цей Кодекс містить окремі статті, що передбачають адміністративну відповідальність за незакінчені дії (наприклад ст.188).

Відсутність адміністративної відповідальності за скоєння замаху на дрібне таємне викрадення чужого майна виключає відповідальність ОСОБА_2 за скоєні ним дії, у зв`язку з чим провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП, а саме дрібне викрадення чужого майна, слід закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши в сукупності усі докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення, вважаю, що факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП, не знайшов свого підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді, тому провадження у справі у цій частині підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 247, 280, 283, 284 КпАП України, суддя

постановив :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 51 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Суддя Г. О. Шендрікова