Справа № 316/3186/21
Провадження № 3/316/39/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2022 рік м.Енергодар

Суддя Енергодарського міського суду Запорізької області Куценко М.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції №4 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Енергодар Запорізька область, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого: фізична особа-підприємець, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ №591567 складеного 04.12.2021 (далі Протокол про адміністративне правопорушення), 04.12.2021 о 13 годині 00 хвилин ФОП ОСОБА_2 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , здійснював господарську діяльність, а саме: роздрібну торгівлю алкогольними напоями без отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями. Дії кваліфіковано за ч.1 ст.164 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник адвокат Вигівський Я.В. не з`явились, представником подано письмове клопотання про розгляд справ без участі (а.с.35). Крім того, ОСОБА_1 , в особі його адвоката Вигівського Я.В. надано до суду письмові пояснення в яких ним заперечується здійснення ФОП ОСОБА_1 господарської діяльності яка потребує ліцензування та зазначається на відсутність доказів які б беззаперечно це доводили. А також зазначає, що приміщення за ведення господарської діяльності у якому з порушеннями складено Протокол про адміністративне правопорушення, передано ОСОБА_1 у користування іншій фізичній особі-підприємцю за договором суборенди. Просить суд закрити провадження по справах відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення яке ставиться у вину останньому (а.с.24-25зворот).

Дослідивши матеріали справи: Протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1); Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ФОП ОСОБА_1 (а.с.9-10); Рапорт працівника поліції (а.с.2); Письмові пояснення ОСОБА_3 (а.с.3); Протокол огляду від 04.12.2021 (а.с.4-4зворот); Фотоматеріали (а.с.5-6); Квитанцію №1522 про отримання на зберігання доказів вилучених (отриманих) під час здійснення адміністративного провадження №ЄО №10529 від 04.12.2021, датою отримання 07.12.2021 (а.с.11); Письмові пояснення ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Вигівський Я.В. (а.с.24-25зворот); Договір суборенди №1 за яким ФОП ОСОБА_4 передала ФОП ОСОБА_1 у користування приміщення за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.26-27зворот); Договір №1/СВО суборенди нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 від 02.01.2021 за яким ФОП ОСОБА_1 передав вказане приміщення у тимчасове користування ФОП ОСОБА_5 (а.с.28-28зворот); Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 03.08.2020 у справі №316/957/20 про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.29-29зворот), оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, вирішуючи питання щодо можливості притягнення ФОП ОСОБА_1 до адміністративні відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП, приходжу наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом приписів ст.ст.245, 280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При цьому, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, тобто передбаченої нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення та містить: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом та у багатьох випадках залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Частиною 1 статті 251 КУпАП закріплено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В постанові від 27.02.2018 по справі №813/2451/17, Верховний Суд в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що сам факт будь-якого правопорушення має бути підтверджено лише допустимими доказами, а в постанові від 26.04.2018 по справі №338/1/17 висловив правову позицію згідно якої саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) і практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Як передбачено ст.6 Конвенції, кожен має право на справедливий розгляд справи та встановлення обґрунтованості будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У практиці ЄСПЛ існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеср проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та ін.), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державною в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою винуватість.

Аналогічна правова позиція, викладена в постановах Верховного Суду від 08.11.2018 року по справі №201/12431/16-а, від 23.10.2018 по справі №43/1128/17, від 15.11.2018 по справі №524/5536/17.

Відповідно до положень частини 2 статті 251, абзацу 1 частини 1 статті 255 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на уповноважених на складання протоколу про адміністративні правопорушення, у тому числі за статтею 164 КУпАП, посадових осіб органів Національної поліції, які, в силу вимог статей 251, 256 КУпАП, повинні бути додані до протоколу про адміністративне правопорушення та/або посилання на які повинно міститись в самому протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, враховуючи наведене, Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійними беззаперечним доказом, який доводить винуватість особи в інкримінованому їй порушеннях, за які передбачена адміністративна відповідальність та обставини викладені у протоколах про адміністративне правопорушення повинні бути перевірені за допомогою інших допустимих доказів, які б «поза розумнім сумнівом» доводили вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. При цьому, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів, як про це неодноразово зазначав ЄСПЛ, у своїх рішеннях по справах «Бочаров проти України» від 17.06.2011 (заява №21037/05 п.45), «Смирнов проти України» від 15.10.2010 (заява №38683/06, п.53), «Огороднік проти України» від 05.05.2015 (заява №29644/10, п.75), «Кобець проти України» від 14.02.2008 п.43 (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v.Turkey, п.282).

Так, Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується порушення ч.1 ст.164 КУпАП, яка полягає у здійсненні господарської діяльності з продажу алкогольної продукції у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , у відсутності відповідного виду ліцензії.

Під господарською діяльністю ч.1 ст.3 ГК України, визначає діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Статтею 55 ГК України визначено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

ОСОБА_1 в особі його захисника, заперечується вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення та зазначається на те, що у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , він господарську діяльність пов`язану з торгівлею алкогольними напоями для якої потребується наявність ліцензії, не здійснював, у тому числі, у зв`язку з тим, що приміщення зазначеного магазину перебуває у користуванні іншої особи за Договором суборенди укладеного з ним, на доведення чого надав відповідний договір, який був досліджений судом

Слід зазначити, що досліджені судом, зазначені вище, докази, як-то: рапорт працівника поліції (а.с.2), пояснення ОСОБА_3 (а.с.3), за відсутності таких доказів, як: відповідних цивільно-правових договорів, наказів про прийняття на роботу, тощо, укладених ФОП ОСОБА_1 із ОСОБА_3 , не свідчать на те, що зазначена особа працює на ФОП ОСОБА_1 . При цьому, протокол огляду приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.4-4зворот) і фотоматеріали (а.с.5-6), за відсутності відповідних документів щодо належності вилученої продукції саме ФОП ОСОБА_1 та за наявності Договору суборенди укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_5 , яка орендує у ФОП ОСОБА_1 приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , не свідчать на те, що виявлена та вилучена продукція без ліцензії реалізовувалась саме ФОП ОСОБА_1 та/або особами які працюють на нього, адміністративна відповідальність за що передбачена ч.1 ст.164 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 по справі №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, закріпленої у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За встановлених у справі фактичних обставин та наявних у суду доказів, неможливо «поза розумним сумнівом» стверджувати, що ФОП ОСОБА_1 вчинено інкриміноване йому правопорушення адміністративна відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.164 КУпАП, у зв`язку з чим, справа відносно ФОП ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір стягується у разі накладення адміністративного стягнення. Оскільки провадження по справі підлягає закриттю, то судовий збір не підлягає стягненню з ФОП ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 255, 280, 283, 284, 287-289, 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення №316/3186/21 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя: М. О. Куценко