Справа № 359/5059/21 Головуючий у І інстанції Кабанячий Ю.В.
Провадження № 33/824/629/2022 Доповідач у 2 інстанції Дрига А.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови судді, 04 червня 2021 року о 23 год. 00 хв. в с. Гора, вул. Бориспіль-7, Київської області ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2021 року скасувати, а справу щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за яке винесена постанова, він ніякого відношення не має. Апелянт зазначає, що реальний правопорушник, особа якого не встановлена, використовував його втрачене в липні 2020 року посвідчення водія НОМЕР_2 , а патрульна поліція не перевірила його дійсність в день складання постанови та протоколу правопорушення.

Також апелянт зазначає, що про дату судового засідання його повідомлено не було, а про оскаржувану постанову він дізнався лише 17 грудня 2021 року, коли державна виконавча служба заблокувала його банківську картку через подання державним виконавцем запиту до банку для сплати адміністративного штрафу. У зв`язку з вказаним апелянт просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2021 року.

Перевіривши причини пропуску строку, вважаю за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2021 року.

Заслухавши думку ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції при розгляді справи вказаних вимог закону дотримано не було.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 04 червня 2021 року о 23 год. 00 хв. в с. Гора, вул. Бориспіль-7, Київської області керував автомобілем «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Проте, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 04 червня 2021 року о 23 год. 00 хв. в с. Гора, вул. Бориспіль-7, Київської області він взагалі не керував автомобілем «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 . Крім того, зазначив, що посвідчення водія НОМЕР_2 , видане 29.09.1998 року, яке колись йому належало, було втрачено у 2020 році, про що була написана відповідна заява до регіонального сервісного центру ГУ МВС, після чого йому було видано нове посвідчення водія НОМЕР_3 від 08.07.2020 року, а втрачене посвідчення було анульоване.

В ході дослідження матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме диску із записом з нагрудної камери працівника поліції встановлено, що особа, на яку складено протокол про адміністративне правопорушення, за своїми ознаками (риси обличчя, характерні риси - татуювання, статура, підпис, який виконано іншою особою) не є громадянином ОСОБА_1 , а є іншою особою, дані про яку не встановлені працівниками поліції належним чином.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п.2 ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановлені під час апеляційного розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2021 року.

Апеляційну скаргуОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига