Справа № 144/284/22
Провадження № 3/144/164/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2022 смт. Теплик

Суддя Теплицького районного суду Вінницької області Довгалюк Людмила Василівна,

за участю особи, яка притягається до адміністративної вдповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Шибінського О.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКП НОМЕР_1 , -

В С Т А Н О В И В:

09.04.2022 о 18 годин 05 хвилин громадянин ОСОБА_1 у смт. Теплик по вул. Незалежності керував автомобілем Volkswagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_2 , із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився, чим своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що біля 9 години ранку 09.04.2022 їхав на роботу на своєму автомобілі. Він не зміг завести двигун, оскільки розрядився акомулятор, тому залишив транспортний засіб по вулиці Незалежності у смт. Теплик. Близько 18 години, повертаючись з роботи, він зателефонував друзям, щоб підійшли до автомобіля та допомогли його штовхнути. Оскільки ОСОБА_1 випив на роботі пива, тому за кермо мав намір посадити товариша, проте не встиг він завести двигун машини, як до нього підійшли працівники поліції та запитали чий автомобіль.

ОСОБА_1 відповів, що це його транспортний засіб, після чого працівники поліції на патрульній машині забрали його до районного відділення поліції, а друзі пішли додому пішки, його автомобіль вилучили та відправили на штраф майданчик до м. Немирів. Відповідаючи на запитання ОСОБА_1 зазначив, що раніше притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення. Факт відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння останній не заперечував, пояснюючи це тим, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, тому не хотів щоб на нього склали протокол про адміністративне правопорушення, оскільки він не керував транспортним засобом.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Шибінський О.В. просив закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 хоча і перебував того дня у стані алкогольного сп`яніння, однак, транспортним засобом не керував, тому відмовився пройти освідування на вимогу працівників поліції, протокол про адміністративне правопорушення на місці працівниками поліції у присутності свідків не складався, відео знято через десять хвилин після складання протоколу.

За клопотанням захисника ОСОБА_1 адвоката Шибінського О.В до суду викликано свідків, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також осіб, які безпосередньо перебували у салоні автомобіля - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який раніше не був знайомий із ОСОБА_1 , що підтвердив останній, надав суду показання про те, що 09.04.2022 у денну пору доби, точного часу не пам`ятає, він перебував у смт. Теплик по вул. Незалежності біля магазину «Наш край», де було досить багатолюдно (можливо під час повітряної тривоги). Він був очевидцем, як припарковуючись заднім ходом, на бордюр влетів автомобіль червоного кольору Volkswagen. На це звернуло увагу багато людей з огляду на потужний звук удару та гучну музику в салоні автомобіля. Машина з`їхала з бордюра, з місця водія вийшов ОСОБА_1 та поклав у багажник бризговик, який відлетів від автомобіля. У машині був ще один чоловік, якого він також не знає. Хлопці зайшли в магазин, пізніше вийшли з покупками, ОСОБА_1 сів за кермо та автомобіль почав рухатися з парковки у бік перехрестя. Оскільки хитка хода та агресивний стиль водіння вказували на нетверезий стан водія, ОСОБА_2 викликав поліцію. Патрульний автомобіль приїхав на зустріч, за допомогою проблискових маячків транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено. Водій відмовився від проходження освідування на стан алкогольного спяніння, протокол після його складання ОСОБА_2 підписав особисто. ОСОБА_1 сів у поліцейський автомобіль, а пасажир пішов пішки.

Свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у судовому засіданні зазначив, що раніше не знайомий з ОСОБА_1 , що підтвердив останній, надав суду показання про те, що у квітні 2022 року біля магазину «Наш край» у смт. Теплик по вулиці Незалежності, точного часу не пам`ятає, у денну пору доби, вони завантажували речі на фронт, почули звук різкого заїзду автомобіля на парковку, що розташована поруч із магазином. Із транспортного засабу, який заїхав заднім ходом на бордюр, вийшли хлопці та пішли в магазин, після того як скупились, вони сіли в автомобіль та почали рухатися на виїзд до перехрестя. На зустріч їм вже їхав поліцейський автомобіль. Хлопець, що сидів на місці водія сів до них у патрульну машину, а у червоний автомобіль сів працівник поліції. Свідок зазначив, що поведінка хлопців була «весела». Водій відмовився пройти освідування на стан алкогольного спяніння, про що було складено протокол, який він підписав особисто біля магазину.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зазначив, що дружить із ОСОБА_1 понад десять років, чого не заперечував останній, та надав показання про те, що 09.04.2022 до нього зателефонував ОСОБА_6 і попросив допомогти завести його автомобіль. Близько 17 години він підійшов до магазину «Наш край» по вул. Незалежності у смт. Теплик. Автомобіль не заводився, вони перекурили та сіли в машину, він на заднє сидіння, ОСОБА_7 на місце поруч з водієм, а ОСОБА_1 стояв біля водійського сидіння. У той час до них під`їхали працівники поліції. ОСОБА_6 пересів у патрульний автомобіль, а він пішов додому. На запитання свідок пояснив, що поліцейські відразу завели автомобіль, те як складали протокол він не бачив.

Свідок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у судовому засіднні зазначив, що ОСОБА_1 є його троюрідним братом, про що не заперечував останній, та надав суду показання про те, що 09.04.2022 року, точного часу не пам`ятає, до нього зателефонував ОСОБА_6 та попросив допомогти підштовхнути його машину, оскільки вона не заводиться. Вечором він підійшов до магазину «Наш край» по вул. Незалежності у смт. Теплик, де знаходився ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та автомобіль останнього. Коли вони намагались штовхути транспортний засіб, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , до них під`їхав поліцейський автомобіль. ОСОБА_1 пересів у патрульну машину, а працівник поліції у його автомобіль, він із ОСОБА_5 пішли додому. На запитання свідок вказав, що посвідчення водія не має, при ньому протокол про адміністративне правопорушення не складався, працівники поліції відразу завели автомобіль ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника та свідків, викликаних за клопотанням сторони захисту, дослідивши письмові матеріали справи, відтворивши відеофайл, долучений до протоколу, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов наступного висновку.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положення ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 266 КпАП України особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КпАП України передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння складено протокол про адміністративне правопорушення, з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.5 ПДР передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується письмовими матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 321022 від 09.04.2022; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд проведено у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознак: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова; відтвореним відеофайлом з місця події, де зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, письмовими пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та їхніми показанями, наданими у судовому засіданні, іншими матеріалами справи.

Зібрані докази, отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, тому не викликають сумнівів у їх достовірності та істинності.

Суд критично оцінює показання свідків ОСОБА_5 , який є давнім другом ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 , який є родичем особи, яка притягається до адміністративно відповідальності, та не приймає їх до уваги, оскільки вони є суперечливими, такими, що не узгоджуються з іншими доказами та спростовуються показаннями інших свідків у справі. На переконання суду, вказані особи можуть бути зацікавленими у непритягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є переконливими, логічними та послідовними, тому суд вважає їх належними та допустимими доказами у справі, такими що узгоджуються між собою та з іншими мтеріалами справи, тому бере їх до уваги.

Враховуючи викладене вище, суд критично ставиться до твердження ОСОБА_1 із приводу того, що він не керував транспортним засобом, тому відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки вони спростовуються сукупністю достатніх і переконливих, досліджених під час розгляду справи належних та допустимих доказів, а тому розцінює його пояснення як захисну позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з метою її уникнення. Пояснення ОСОБА_1 про те, що не заводився транспортний засіб, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, та не доведені будь-якими іншими доказами. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що у протоколі ОСОБА_1 пояснень не надавав та не зазначив жодних заперечень щодо його змісту.

Стосовно доводів захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено працівниками поліції не відразу на місці події, слід зазначити, що за змістом ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що було дотримано інспектором при складанні протоколу.

Щодо посилання захисника на невідповідність часу запису відео на диску, який долучено до протоколу з часом складання протоколу, суд зазначає, що за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Як вбачається з диску, на ньому відсутній час зйомки, лише зазначена дата змінення.

Натомість, зважаючи на сукупність інших доказів, таких як показання свідків та інші письмові матеріали справи, беручи до уваги те, що ОСОБА_1 не заперечував, що на відео зображений він та зафіксований факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, вказані твердження адвоката не спростовують вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Клопотань про витребування інших доказів, таких як відеозапис із камер зовнішнього спостереження магазину або інших будівель поруч з місцем події стороною захисту в ході розгляду справи не заявлено, як і виклик інших не заінтересованих свідків. Суд законодавчо позбавлений права збирати докази вини. Це підтверджено не тільки міжнародним правом, але і національної судовою практикою. Принцип диспозитивності є одним із засадничих в українському та міжнародному судочинстві.

Отже, жодного доказу, який би піддавав сумніву достовірність складеного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відеозапису, стороною захисту не надано.

Також суд звертає увагу на те, що Пленум Верховного Суду України у роз`ясненнях, викладених у постанові від 24 червня 1988 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зазначив, що за правилами статті 288 КУпАП України судами розглядаються скарги на постанови про адміністративні правопорушення.

Інші дії адміністративних органів (пов`язані із затриманням, особистим оглядом, вилученням речей і документів, відстороненням водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами, оглядом на стан сп`яніння тощо) оскаржуються у встановленому для цього порядку.

Доказів про оскарження ОСОБА_1 дій, рішення працівників поліції (статті 267 КУпАП, частин 1, 2 статті 286 КАС України) суду не надано.

Суд неупереджено, всебічно та повно оцінивши всі зібрані у справі докази дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Згідно ст. 280 КУпАП обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, визначені статтями 34-35 КУпАП судом не встановлено.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з огляду на безальтернативний характер санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 130, 245, 251, 252, 256, 266, 280, 291, 294, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Зокону України "Про судовий збір", суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

(Реквізити для сплати судового штрафу отримувач коштів: ГУК у Вінницькій обл./Він. обл./21081300 код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37979858 банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) рахунок отримувача: UA0002001).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити правопорушнику, що згідно ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя