ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2022 Справа №607/4407/22

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович, розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за частиною 1 статті 164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №096750 від 29 березня 2022 року, 29 березня 2022 року о 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи на території власного господарства по АДРЕСА_1 , здійснив продаж розведеного спирту ОСОБА_2 в пластиковій пляшці ємкістю 0,5 літра за ціною 50 грн., чим порушив вимоги рішення Ради оборони Тернопільської області №6 від 27 лютого 2022 року «Про затвердження та забезпечення заходів режиму воєнного стану в області» та ст. 3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах».

Попередньо від захисника ОСОБА_1 адвоката Іщука К.В. надійшли письмові пояснення, згідно з якими в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено вид господарської діяльності, на який накладено заборону, чи являється ОСОБА_1 суб`єктом господарювання. Крім цього, до матеріалів справи не долучено доказів відсутності ліцензії на продаж, виготовлення спиртних напоїв, як суб`єктом та документи про вилучення коштів, отриманих від збуту розведеного спирту ОСОБА_1 , як суб`єктом господарювання. При цьому, зазначив, що ОСОБА_1 готувався 29 березня 2022 року святкувати своє 60-ліття,а тому придбав горілку для власного вжитку. Посилаючись на наведене, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В судовому засідання ОСОБА_1 заперечив свою вину в інкримінованому йому правопорушенні. Вказав, що продажем спритних напоїв не займається та 29 березня 2022 року в нього був ювілей для святкування якого він придбав горілку в значній кількості.

Розглянувши матеріали справи, доходжу таких висновків.

Частиною першою статті 164-16 КУпАП, передбачена відповідальність за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, такий та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути доведені сукупністю належних і допустимих доказів.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, а саме, що він 29 березня 2022 року о 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи на території власного господарства по АДРЕСА_1 , здійснив продаж розведеного спирту ОСОБА_2 в пластиковій пляшці ємкістю 0,5 літра за ціною 50 грн., чим порушив вимоги рішення Ради оборони Тернопільської області №6 від 27 лютого 2022 року «Про затвердження та забезпечення заходів режиму воєнного стану в області» та ст. 3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах».

На підтвердження обставин викладених у протоколі працівниками поліції долучено: квитанцію за №113 від 03 квітня 2022 року про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення; рапорт старшого дільничного офіцера поліції ГУНП в Тернопільській області Микитіна Н. від 29 березня 2022 року; письмові пояснення ОСОБА_1 від 29 березня 2022 року; фотоматеріали; письмові пояснення ОСОБА_2 від 29 березня 2022 року.

Щодо наданого, як доказ рапорту старшого дільничного офіцера поліції ГУНП в Тернопільській області Микитіна Н. від 29 березня 2022 року, суддя не може вважати останній належним доказом, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції.

Суд не приймає до уваги наявні в матеріалах справи письмові пояснення ОСОБА_2 від 29 березня 2022 року, як належний та допустимий доказ на підтвердження обставин викладених у протоколі, оскільки судом неодноразово здійснювався виклик ОСОБА_2 в судове засідання з метою повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, однак останній жодного разу не з`явився та не підтвердив викладені у своїх письмових поясненнях обставини.

Також, фотоматеріали, які містяться в матеріалах справи, на яких зображено пляшки, не є доказами вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, оскільки вказані фотоматеріали не містять прив`язку до дату, часу та місця їх здійснення. Із вказаних фото неможливо встановити, що зображені на них пляшки реалізовував ОСОБА_1 .

Долучена до матеріалів справи квитанція за №113 від 03 квітня 2022 року про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення не підтверджує обставин викладених у протоколі, оскільки сама по собі свідчить лише про вилучення в ОСОБА_1 пляшок із горілчаними виробами.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив обставини викладені у протоколі. Вказав, що продажем спритних напоїв не займається. Аналогічні обставини ОСОБА_1 виклав у своїх письмових поясненнях від 29 березня 2022 року.

Інших доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 в матеріалах справи немає

З цих підстав, суд не приймає до уваги протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 , оскільки фабула адміністративного правопорушення, викладена в самому протоколі, не відображає дійсних обставин, здобутих під час слухання справи в суді.

Окремо слід зазначити, що в силу вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреса свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Разом з тим, положеннями ч. 1 ст. 164-16 КУпАП передбачена відповідальність за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності, а об`єктивною стороною зазначеного правопорушення, зокрема, є саме зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Суб`єкт адміністративного проступку, передбачений ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16 - річного віку).

Вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю слід розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, як правило з метою отримання прибутку (комерційна діяльність).

Окрім того, статтею 42 ГК України визначено, що підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до правової позиції, визначеної у постанові Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» систематичною вважається діяльність яка провадиться безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Таким чином, однією з обов`язкових ознак підприємницької діяльності, як виду господарської діяльності, є систематичність її здійснення.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №096750 від 29 березня 2022 року не зазначено про те, що ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність з продажу спритних напоїв.

Більше того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що ОСОБА_1 систематично, тобто більше ніж три рази протягом одного календарного року, здійснював господарську діяльність з продажу спритних напоїв.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції».

Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, в ході розгляду справи не встановлено, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 164-16 КУпАП. Докази вини ОСОБА_1 щодо зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, в матеріалах справи відсутні, а тому справу щодо нього слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 164-16, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у випадках передбачених ст. 287 КУпАП, а саме особою, щодо якої її винесено, потерпілим, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, а саме у випадку нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

СуддяВ. М. Позняк