Єдиний унікальний номер 725/1818/22
Номер провадження 3/725/1662/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2022 року Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Піхало Н. В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла Головного управління ДПС у Чернівецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що 21.02.2021 року ОСОБА_1 , будучи на посаді директора малого приватного підприємства «Максим +» вчинив порушення п.44.1,44.2,44.6 ст.44, п.14.1, 134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 427465 грн., у тому числі за 2018 рік у сумі 233152 грн. та за 2019 рік у сумі 194313 грн, а також порушення п.185. ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.201.7 ст.201, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого заниження суми ПДВ, яке підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет в сумі 474966 грн., у тому числі з лютий 2019 року 51130 грн., березень 20671 грн., червень 2019 року 28175 грн., серпень 2019 троку 30756 грн., жовтень 2019 року 159086 грн., листопад 2019 року 125802 грн., грудень 2019 року 59 346 грн. та порушення п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлена відсутність реєстрації податкових накладних в ЄРПН на загальну суму податкових зобов`язань з ПДВ в розмірі 474966 гривень.

Такі дії ОСОБА_1 згідно вказаного протоколу кваліфіковано за ч.1 ст.163-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, просив провадження у справі відносно нього закрити. При цьому вказав, що матеріали справи не містять жодної первинної та іншої звітної документації, на підставі якої контролюючий орган дійшов висновку про наявність у його діяннях складу податкового та адміністративного правопорушення та часу, коли таке правопорушення було вчинено. Також вказував, що до цього часу податкове повідомлення рішення контролюючим органом не приймалося та на адресу платника податків не направлялося, а посилання на акт перевірки від 21.02.2002 року №869/Ж5/24-13-07-01/14269361 є недопустимим доказом відповідно до вимог чинного законодавства, а тому просив суд закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Так, за приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зокрема, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення №555/Ж12/24-13-07-01 від 21 лютого 2021 року директор МПП «Максим+» ОСОБА_1 вчинив правопорушення, а саме: п.44.1,44.2,44.6 ст.44, п.14.1, 134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 427465 грн., у тому числі за 2018 рік у сумі 233152 грн. та за 2019 рік у сумі 194313 грн, а також порушення п.185. ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.201.7 ст.201, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого заниження суми ПДВ, яке підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет в сумі 474966 грн., у тому числі з лютий 2019 року 51130 грн., березень 20671 грн., червень 2019 року 28175 грн., серпень 2019 троку 30756 грн., жовтень 2019 року 159086 грн., листопад 2019 року 125802 грн., грудень 2019 року 59 346 грн. та порушення п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлена відсутність реєстрації податкових накладних в ЄРПН на загальну суму податкових зобов`язань з ПДВ в розмірі 474966 гривень.

При цьому, як убачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення складено на підставі акту про результати документальної планової виїзної перевірки МПП «Максим +» від 21 лютого 2022 року.

Також, у матеріалах адміністративної справи міститься довідка заступника начальника ГУ ДПС в Чернівецькій області про складання акта документальної планової перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, іншого законодавства за період з 01.01.2017 року по 30.06.2021 року від 21.02.2002 року № 869/Ж5/24-13-07-01/14269361.

Так, підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Зокрема, положення ч.1 ст.163-1 КУпАП передбачають відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

При цьому, об`єктивна сторона ч.1 ст.163-1 КУпАП, зокрема, включає порушення правил ведення податкового обліку.

Правила ведення податкового обліку зазначені в главі «Податкова звітність» Податкового кодексу України.

Таким чином, як убачається із змістової частини згаданої норми КУпАП, об`єктивна сторона цього складу адміністративного правопорушення порушення полягає саме у порушенні порядку або процедури ведення податкового обліку (неподання, несвоєчасне подання певних документів, звітів і т.ін.).

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення діяння викладені в графі "вчинив(ла) правопорушення" не відповідають диспозиції статті. У вказаній графі викладено лише наслідки, вчинених особою дій.

Крім того, ч.1 ст.163-1 КУпАП є банкетною, тобто такою, що посилається на певні норми права, які встановлюють саме порядок ведення податкового обліку, але ці норми у протоколі не вказані.

В акті про результати документальної планової виїзної перевірки відсутні посилання на порушення конкретних правил ведення податкового обліку. Натомість в акті міститься твердження податкового органу про наявність відхилень задекларованих платником податків показників, що призвело до заниження суми ПДВ, яке підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет, а також реєстрації податкових накладних в ЄРПН .

Таким чином, з матеріалів справи убачається, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не містить конкретних даних, в чому саме полягає суть вчинених ОСОБА_1 дій, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, не вказано в чому саме полягало порушення порядку ведення податкового обліку, яка форма його вини щодо таких дій та які юридичні наслідки настали або могли настати внаслідок таких дій. Загальне посилання в протоколі на відповідні норми Податкового кодексу України не описують складу правопорушення та його суті.

Таким чином, формулювання протоколу в такій формі не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, тобто у ньому не викладено, які конкретно протиправні дії чи бездіяльність по порушенню ведення податкового обліку, він вчинив, як посадова особа.

При цьому, матеріали справи не містять жодної первинної та іншої звітної документації, на підставі якої контролюючий орган дійшов висновку про наявність у його діяннях складу податкового та адміністративного правопорушення й відповідно окрім акту податковим органом будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 надано не було.

Також слід зазначити, що положеннями ст.86-1 Податкового кодексу України визначено, що результати податкових перевірок оформляється у формі акту або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу. У разі встановлення під час перевірки порушень, складається акт. Якщо такі правопорушення відсутні, складається довідка.

Відповідно до п. 86.8 ст. 86 Податкового Кодексу України, керівником контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня наступного за днем вручення платнику податків акту перевірки, в порядку встановленому ст.58 даного Кодексу приймається податкове повідомлення рішення, яке направляється на адресу платника податків в порядку, передбаченим ст. 42 Податкового кодексу України.

Згідно абзацу другого підпункту 86.7.5 пункту 86.7 статті 86 Податкового Кодексу України, контролюючим та іншим державним органам забороняється використовувати акт перевірки як підставу для висновків стосовно взаємовідносин платника податків з його контрагентами, якщо за результатом складання акта перевірки податкове повідомлення рішення не надіслано не вручено платнику податків або воно вважається відкликаним.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про прийняття контролюючим органом відповідного податкового повідомлення рішення, яке б було направлено на адресу платника податків в порядку, передбаченим ст. 42 Податкового кодексу України та яке б згідно вимог чинного законодавства ОСОБА_1 мав би можливість оскаржити в судовому порядку, де вирішувалися б питання щодо наявності відповідних порушень, а тому посилання на акт перевірки від 21.02.2002 № 869/Ж5/24-13-07-01/14269361 без відповідного податкового повідомлення рішення як на доказ є недопустимим.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові КАС ВС від 8 вересня 2020 року справа № П/811/2893/14 висновки, викладені в акті перевірки є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків.

Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому у разі виникнення спору щодо рішень про визнання грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акту перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

В даному ж випадку на підставі акту перевірки складено протокол про адміністративне правопорушення, але відомості про винесене податкове повідомлення рішення, відсутні.

Долучена ж до протоколу довідка заступника начальника ГУ ДПС в Чернівецькій області від 21.02.2002 № 869/Ж5/24-13-07-01/14269361, з врахуванням тверджень про наявність порушень які стали підставою для порушення адміністративного провадження, також не є належним та допустимим доказом наявності порушень податкового законодавства та відповідно скоєння адміністративного проступку, відповідальність за який передбачено ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Так, за приписами ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступокм) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, переблагала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.11 КУпАП).

Таким чином, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення ним протиправної, винної дії чи бездіяльності (адміністративного правопорушення), яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність. При цьому, в силу приписів 251 КУпАП: обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Крім того, з суб`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст.163-1 КУпАП характеризується наявністю вини, як у формі умислу так і у формі необережності. Даних про наявність суб`єктивної сторони суду не надано.

Протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали, свідчать про те, що на момент складення протоколу так і на момент розгляду справи відсутні дані, які б свідчили саме про порушення ОСОБА_1 норм чинного законодавства під час виконання своїх посадових обов`язків, та дійсно вказувало б на наявність в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Оскільки опис події вчиненого проступку, який зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ч.1 ст.163-1 КУпАП, не зазначена об`єктивна та суб`єктивна сторона правопорушення, а матеріали справи не містять інших доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч.1 ст.163-1 КУпАП, отже, є всі підстави вважати про відсутність складу правопорушення, що відповідно до ст.247 п.1 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 24, 30, 33, 130, 247, 251, 283-285, 287-291,294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП громадянина ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Н. В. Піхало