Справа №295/6568/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Зіневич І. В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу АП УПП в Житомирській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого

за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 087189 від 07.07.2022, 14.03.2022 об 08 год. 00 хв. в м. Житомирі по проспекті Миру, 37, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volvo S60, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи учасником ДТП залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні не визнав та пояснив, що 14.03.2022 об 08 год. 00 хв. нікуди не їздив і його автомобіль Volvo стояв на парковочному місці біля п`ятого під`їзду його місця проживання. Вказав, що 13.03.2022 в вечірній час поставив свій автомобіль на парковку та пішов додому. Зазначив, що 14.03.2022, вийшовши вранці, побачив під двірниками автомобіля записку, в якій зазначалось, щоб передзвонив ОСОБА_2 за вказаним номером. Згодом спілкувався з ОСОБА_2 , яка повідомила йому, що його автомобіль вдарив її транспортний засіб, на що не погодився та пропонував викликати службу 102, однак ОСОБА_2 пропонувала розійтися без виклику останніх та додала, що в неї дядько працює в поліції.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП , орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, наявність яких доводиться шляхом надання належних та допустимих доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом поза розумним сумнівом , зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі Кобець проти України (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу .

Як видно зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 087189 від 07.07.2022, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.122-4 КУпАП.

Разом з тим, в ході розгляду даної адміністративної справи встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких допустимих та належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив дії, які йому інкриміновані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №087189.

Відповідно до положень ст.122-4 КУпАП складом адміністративного правопорушення є залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Так, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП передбачає обов`язкову наявність умислу на вчинення протиправних дій.

Диспозиція вказаної статті передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до Правил дорожнього руху, дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Згідно до 2.10. (а) Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Проте, в порушення зазначених вимог закону, в протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не викладена об`єктивна сторона правопорушення, зокрема, не зазначено якого саме ДТП став учасником, не вказано, які пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна завдано в результаті вказаного ДТП.

В порушення ч.1 ст.256 КУпАП, п.п. 1, 9 Розділу VIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої, наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, до матеріалів справи не додано схеми місця ДТП, заповненої у відповідності до п. 4 Розділу VIII Інструкції та протоколу за ст.124 КУпАП.

Пунктом 1.10 ПДР України, визначено, що залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Згідно п.9 розділу VIII вказаної інструкції передбачено, що якщо при ДТП один з його учасників зник з місця пригоди, поліцейський оформляє схему місця ДТП, відбирає пояснення в потерпілого, свідків (у разі їх наявності), встановлює наявність засобів зовнішнього відео-, фотоспостереження та невідкладно повідомляє уповноважену особу підрозділу патрульної поліції, відповідальну за розшук осіб, що зникли з місця ДТП. Остання зобов`язана вжити всіх можливих заходів для встановлення винуватців ДТП та обставин її вчинення в найкоротший строк, але не більше двох місяців.

При встановленні транспортного засобу, який зник з місця пригоди, проводиться його огляд на предмет наявності характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та проведено фотофіксацію. У разі необхідності протягом трьох днів для встановлення обставин пригоди в порядку, передбаченому пунктом 6 цього розділу, залучається експерт. При цьому строк встановлення обставин ДТП продовжується на час проведення відповідного експертного дослідження.

Так, доводячи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, поліцейські посилаються на обставини, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, працівниками поліції на підтвердження вини особи, що притягається до адміністративної відповідальності надано: копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 087188 від 07.07.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.3); рапорт ст. інспектора УПП в Житомирській області ДПП, з якого убачається, що 17.06.2022 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 14.03.2022 за адресою: м. Житомир, проспект Миру, 37 було пошкоджено автомобіль ОСОБА_3 (а.с.4); письмові пояснення ОСОБА_3 від 21.06.2022, з яких убачається, що 14.03.2022 помітила, що її автомобіль, який був припаркований за адресою: АДРЕСА_2 було пошкоджено (а.с.5).

Відповідно, надані на підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди та залишення місця останньої, рапорт та пояснення ОСОБА_3 не можуть вважитись належними та допустимими доказами по справі.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 087189 від 07.07.2022 за ст. 122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 сам по собі не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення. При цьому, інших належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного факту матеріали справи не містять.

Таким чином, вказаний факт залишення місця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 лише у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності без належних та допустимих доказів не може бути безумовною та "поза розумним сумнівом" підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП .

За таких обставин суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП України є сумнівною та не доведеною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

У справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Рішення суду в справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 3 ст.62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в даному випадку вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 40-1, 122-4, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя І.В. Зіневич