Провадження № 3/127/8409/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2022м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

11.10.2021 о 21.04 год. по вул. Литвиненка в м. Вінниці ОСОБА_1 керував автомобілем марки Mitsubishi, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, однак від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленої процедури відмовився.

ОСОБА_2 в судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушення не визнав та суду пояснив, що відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності. Він не розумів, про що йому говорили працівники поліції. Він просив надати йому перекладача.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Захарчук М.В. в судовому засіданні повідомив, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням встановленої процедури, ОСОБА_2 не розумів, про що йому говорили під час складання протоколу, а тому провадження у справі слід закрити.

Заслухавши доводи особи, що притягується до адміністративної відповідальності, думку його захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

З диспозиції статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто зазначеною правовою нормою встановлено альтернативні склади правопорушення: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, 2) передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, в ході судового розгляду справи клопотання про виклик свідків та витребування будь-яких документів, що мають значення для справи не заявляв і зауважив, що суд має розглянути справу за наявних у матеріалах справи доказів.

Суд вважає за доцільне зауважити, що пунктом 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 за № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі Інструкція) визначені ознаки алкогольного сп`яніння, якими є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту інспектора взводу № 2 роти № 3 БУПП у Вінницькій області Довбуша О.С. (далі Рапорт) випливає, що у ОСОБА_1 були виявлені такі ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер поліцейських (далі Запис) випливає, що зазначені ознаки були названі ОСОБА_1 як підстава для проходження огляду на стан сп`яніння. Захисник Ель-Хадада М. при цьому посилався на те, що його підзахисний не розумів української мови, про що неодноразово зазначав працівникам поліції. Разом з тим, з оглянутого в судовому засіданні Запису випливає, що ОСОБА_1 погодився проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження відповідного огляду.

До протоколу про адміністративне правопорушення також наданий висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2366 від 14.10.2021 (далі Висновок), згідно з яким ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.

У зв`язку із запереченням захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відомостей, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, суд витребував з закладу охорони здоров`я КНП «Центр залежностей «Соціотерапія» ВОР матеріалів, на підставі, який складений зазначений Висновок. На запис суду були надані належним чином завірені направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Направлення), акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2366 від 14.10.2021 (далі Акт).

На спростування наявності в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння захисник надав суду копію виписки з медичної карти амбулаторного гнійно-септичного відділення № 12593 від 18.10.2021 (далі Виписка). Зокрема, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, посилався на те, що у зв`язку з лікуванням у його підзахисного працівники поліції хибно оцінили стан останнього і дійшли до висновку про наявність у нього ознак сп`яніння. При цьому суд вважає за доцільне зауважити таке.

Згідно з частиною першою статті 266 КпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вище суд наводив ознаки алкогольного сп`яніння, які визначені пунктом 3 розділу І Інструкції. З наданих суду матеріалів випливає, що у ОСОБА_2 були виявлені щонайменше три з перелічених зазначеним пунктом ознаки алкогольного сп`яніння, а тому доводи захисника останнього про безпідставність направлення ОСОБА_1 на огляду з метою встановлення ознак сп`яніння суд оцінює критично.

Відповідно до речення першого частини другої статті 266 КпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. При цьому реченням другим частини другої статті 266 КпАП регламентовано, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. А відповідно до приписів речення третього частини другої статті 266 КпАП матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з реченням першим частини третьої статті 266 КпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Отже, аналізуючи надані суду матеріали у їх сукупності, суд вважає, що процедура огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння була дотримана, а тому правові підстави для визнання результатів такого огляду відповідно до приписів частини п`ятої статті 266 КпАП відсутні, а тому останні мають бути оцінені відповідно до приписів статті 252 КпАП.

Захисник Ель-Хадада М. посилався на те, що під час оформлення матеріалів не було дотримане право його підзахисного на переклад, оскільки останній не був забезпечений перекладачем. На підтвердження зазначеної обставини захисник Ель-Хадада М. надав суду копію постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 09.12.2021, зі змісту якої випливає, що постанова інспектора БУПП у Вінницькій області Соломко С.О. від 11.10.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною четвертою статті 126 КпАП була скасована. Зі змісту постанови суду про скасування постанови від 11.10.2021 випливає, що остання була скасована у зв`язку з тим, що в оскаржуваній постанові містяться неточності щодо керованого транспортного засобу, а також не надані докази керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні посилався на те, що постанова суду від 09.12.2021 має преюдиціальне значення для вирішення зазначеної справи, оскільки останньою підтверджений факт порушення права ОСОБА_1 на переклад і відповідно права на захист. Разом з тим, суд вважає за доцільне зауважити, що наданою постановою суду встановлений факт порушення права ОСОБА_1 на захист саме під час розгляду справи за фактом вчинення правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 126 КпАП. Відомості про оцінку процесуальних дій, здійснених у справі за фактом відмови особи, яка керує транспортним засобом, від огляду на стан сп`яніння зазначена постанова суду не містить. Крім того, чинний КпАП преюдиціальність судових рішень не встановлює. Тому зазначена постанова має бути оцінена судом згідно з приписами статті 252 КпАП.

Слід зауважити, що частиною першою статті 274 КпАП перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення. Зі змісту наведеної норми випливає, що перекладача зобов`язаний забезпечити орган (посадова особа), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення. Суд вимоги наведеної норми виконав. При цьому з оглянутого в судовому засіданні Запису випливає, що ОСОБА_1 виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння були названі англійською мовою, необхідність проходження відповідного огляду також була озвучена англійською мовою і наслідки відмови від проходження такого огляду були повідомлені англійською мовою. Твердження ОСОБА_1 , зафіксоване на Записі, про те, що він не розуміє англійської мови суд оцінює критично, оскільки в судовому засіданні до призначення останньому перекладача останній свою позицію висловлював англійською мовою і перекладач був призначений з української на англійську мову.

Згідно зі статтею 245 КпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту речення першого частини першої статті 251 КпАП випливає, що Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому реченням другим частини першої статті 251 КпАП визначено, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, аналізуючи надані суду матеріали у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні доведений факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. При цьому проведенню медичного огляду передувала пропозиція працівниками поліції пройти огляд на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів, від проходження якого ОСОБА_1 також відмовився. Саме тому суд вважає, що в діянні ОСОБА_1 наявні ознаки відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що охоплюється диспозицією статті 130 КпАП.

Вирішуючи питання щодо правової кваліфікації ОСОБА_1 , суд враховує таке.

До протоколу про адміністративне правопорушення була надана довідка, згідно з якою останній 26.03.2021 був притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 130 КпАП.

Статтею 24 КпАП визначено види адміністративних стягнень, статтею 33 КпАП загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, а пунктом 1 частини першої статті 284 КпАП що адміністративне стягнення накладається виключно постановою. Отже, наявність у матеріалах справи відповідних витягів «Армор» та довідки суд не може розцінити в якості доказів, оскільки підтвердженням відповідного факту ознак повторності може бути лише процесуальний документ (зокрема, належним чином завірена копія постанови). Крім того, положення, яким регламентоване використання бази даних «Армор», не зареєстроване в Міністерстві юстиції України.

У зв`язку з цим суд звернувся до Управління патрульної поліції у Вінницькій області з проханням надати належним чином завірену копію постанови, на яку міститься посилання у наведеній довідці. Разом з тим, до суду надійшла копія постанови, роздрукована з Єдиного державного реєстру судових рішень, у якій відомості про особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, деперсоніфіковані. Зазначені обставини перешкоджають можливості встановити, чи є особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності згідно із зазначеною постановою, тією ж особою, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення. Саме тому суд вважає, що правові підстави для ствердження про наявності в діяння ОСОБА_1 ознак вчинення правопорушення повторно відсутні.

З огляду на викладене суд вважає, що діяння ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КпАП, за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та попередження вчинення ним нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд враховує таке.

Згідно з наданими суду матеріалами ОСОБА_1 раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Однак на підтвердження зазначеної обставини на вимогу суду була надана лише одна належним чином завіреними копія постанови, а саме від 11.10.2021, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною четвертою статті 126 КпАП. Як суд зазначив вище, зазначена постанова у судовому порядку була скасована. Інші відомості, які б свідчили, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності, суду не надані. Однак слід при цьому зауважити, що санкція закону, яким встановлена адміністративна відповідальність за вчинене ОСОБА_1 правопорушення, є безальтернативною, тобто передбачає стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом. Саме тому суд вважає за доцільне з метою попередження вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом.

Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 130, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: