Справа 556/715/22
Номер провадження 3/556/448/2022
П ОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2022 року. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого - судді Котик Л.О.

при секретарі Соловей Г.С..

за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1

розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , не працює,-

за ст.124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно Протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААД №202047 від 23 квітня 2022 року, ОСОБА_1 , 23 квітня 2022 року, о 10 год. 30 хв. на автодорозі Київ-Ковель-Ягодин М07, на 328 км.300м., керуючи автомобілем, марки RENAULT MEGAVE, державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого здійснив зіткнення з іншим транспортним засобом марки «MERCEDES BENZ», модель SPRINTER 313, державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався попереду та застосував поворот ліворуч. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження та по інерції після зіткнення, автомобіль, марки RENAULT MEGAVE, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , допустив наїзд на бордюрний камінь та пошкодив опору дорожнього знаку, чим порушив п.2.3б, 12.1 Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 23 квітня 2022 року, приблизно о 10 год. 30 хв., на автодорозі Київ Ковель Ягодин, на 328 км., керуючи автомобілем, марки RENAULT MEGAVE, державний номерний знак НОМЕР_1 , по головній дорозі, побачив як з повороту, із другорядної дороги, виїхав на смугу розгону автомобіль, марки «MERCEDES BENZ», модель SPRINTER 313, державний номерний знак НОМЕР_2 . Даний транспортний засіб, не пропустивши автомобіль, за кермом якого був ОСОБА_1 , виїхав на головну дорогу, не дотримавшись відповідних правил дорожнього руху. Намагаючись уникнути дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 , при спробі гальмування, виїхав на зустрічну смугу, однак уникнути удару йому не вдалося. Вважає, що ОСОБА_2 своїми діями спричинив дорожньо-транспортну пригоду, оскільки виїжджаючи із смуги розгону на головну, повинен був пропустити його автомобіль. Твердження про те, що він не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху є хибним, так як ОСОБА_2 не їхав по головній дорозі, а виїхав на неї із другорядної дороги на смугу розгону і відразу на головну та різко намагався перетнути всі смуги руху. Із вказаним протоколом не згідний. Вину не визнає, рухався з дозволеною швидкістю.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 , в судовому засіданні ствердив, що 23 квітня 2022 року, приблизно о 10 год. 30 хв. він, керуючи автомобілем, марки «MERCEDES BENZ», модель SPRINTER 313, державний номерний знак НОМЕР_2 , виїжджаючи з автодороги, що прямує із с. Велихів Вараського району Рівненської області на головну дорогу Київ Ковель Ягодин, включив поворот та виїхав на смугу розгону. Транспортного засобу в попутньому напрямку на дорозі не бачив, тому включив лівий поворот та виїхав на головну cмугу і включивши лівий поворот повернув ліворуч, в сторону заправки. Коли повертав, то почув удар. В автомобіль ОСОБА_2 в`їхав автомобіль, марки RENAULT MEGAVE, державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого був ОСОБА_1 . Внаслідок удару транспортні засоби відкинуло на зустрічну смугу та отримали механічні ушкодження. Вважає, що не порушив Правил дорожнього руху, він не побачив автомобіль, марки RENAULT MEGAVE, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Аналогічні покази дав допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 .. Він їхав позаду автомобіля, марки RENAULT MEGAVE, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 і був свідком даної ДТП. Автомобіль, марки «MERCEDES BENZ», модель SPRINTER 313, державний номерний знак НОМЕР_2 виїхав з другорядної дороги, з повороту, на смугу розгону, увімкнув поворот ліворуч і почав виїжджати на головну дорогу, де позаду їхав автомобіль, марки RENAULT MEGAVE, державний номерний знак НОМЕР_1 . Щоб уникнути удару, водій автомобіля, марки RENAULT MEGAVE, державний номерний знак НОМЕР_1 почав зміщуватися на зустрічну смугу. Однак в цей час водій автомобіля, марки «MERCEDES BENZ», державний номерний знак НОМЕР_2 включив лівий поворот і почав повертати на АЗС, яка знаходилася на другій стороні дороги, чим перерізав шлях автомобілю, марки RENAULT MEGAVE, державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок чого і сталася ДТП.

До протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААД №202047 від 23 квітня 2022 року, долучено письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 23.04.2022; схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.04.2022, в якій зафіксоване конкретне місце транспортної пригоди; детально описані післяаварійні розташування автомобілів відносно елементів проїзної частини та один одного, погодні умови, стан покриття проїзної частини, наявність дорожніх знаків та розмітки.

Заслухавши особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, іншого учасника ДТП та свідка, дослідивши письмові матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Так, правопорушенням за ст.124 КУпАП є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначається про порушення ОСОБА_1 п. 2.3б та п.12.1 ПДР України.

Згідно п.2.3б Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Відповідно до п. 12.1 ПДР - «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.».

Відповідно до статті 9 КУпАП , адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Як зазначено в ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 Заява N 16437/04(з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey) від 06 грудня 2007 року (Заява N 75520/01)), таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

У відповідності до ч. 1 ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів адміністративної справи неможливо дійти обґрунтованого висновку, що водій ОСОБА_1 порушив пункти 2.3б та 12.1 ПДР України і це стало причиною ДТП.

Так, з долученої до матеріалів справи схеми місця ДТП вбачається, що при в`їзді на головну дорогу є смуга розгону. Також, згідно пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , письмових пояснень ОСОБА_2 , водій автомобіля, марки «MERCEDES BENZ», модель SPRINTER 313, державний номерний знак НОМЕР_2 виїхав із другорядної дороги на смугу розгону.

А як зазначено в п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 10.3 Правил дорожнього руху України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Згідно п. 10.8 Правил дорожнього руху України якщо в місці в`їзду на дорогу є смуга розгону, водій має рухатися по ній і вливатися в транспортний потік, даючи дорогу транспортним засобам, що рухаються по цій дорозі.

Як зазначено в п.27.1 Правил дорожнього руху України, під час виїзду на автомагістраль або дорогу для автомобілів водії повинні дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по них.

Таким чином, водій ОСОБА_2 повинен був перед початком перестроювання переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, надати дорогу транспортним засобам, які рухаються в попутному напрямку, тобто ОСОБА_1 .

До того ж, за загальним правилом, саме водій який вчиняє маневр несе відповідальність за його наслідки. У даному випадку саме водій ОСОБА_2 вчиняв маневр перестроювання, і як видно з матеріалів справи - з порушенням ПДР, в той час коли водій ОСОБА_1 рухався прямо. А тому суд дійшов висновку, що в даному випадку саме дії водія ОСОБА_2 перебували у прямому причинно-наслідковому зв`язку з наслідками настання ДТП.

Дії ж чи бездіяльність інших учасників ДТП, зокрема водія ОСОБА_1 , якщо вони і містили порушення ПДР, як це вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, але вони не перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з наслідками настання ДТП.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. (ст.23 КУпАП)

Виходячи з наданих доказів, суд повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено дослідивши докази, які були надані сторонами, оцінивши у плані відносності, допустимості, достовірності та достатності прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні порушення ПДР, які спричинили дорожньо-транспортну пригоду, оскільки саме порушення вимог ПДР України, зокрема п. 10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та п.10.8 - якщо в місці в`їзду на дорогу є смуга розгону, водій має рухатися по ній і вливатися в транспортний потік, даючи дорогу транспортним засобам, що рухаються по цій дорозі, стало причиною даної дорожньо-транспортної пригоди, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а отже ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, так як в його діях відсутній склад даного адміністративного правопорушення.

Як зазначено в ч.1,2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суд не є каральним органом. Суд потрібен для відновлення справедливості та встановлення вини особи, яка вчинила правопорушення. У разі встановлення такої вини - притягнення особи до відповідальності, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівств (Ireland v.the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25 від 18 січня 1978 року.

Щодо формулювання суті адміністративного правопорушення, то Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

А як зазначено в ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247 , 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі, відносно ОСОБА_1 , на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбачееного ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Посвідчення водія НОМЕР_3 - повернути ОСОБА_1 , згідно ст. 265-1 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Суддя: