КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року м. Київ

Справа 761/42914/21

Апеляційне провадження № 33/824/713/2022

Категорія: ч.1 ст. 130

Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 22 грудня 2021 року.

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 29 жовтня 2021 року серії ААБ №140714, ОСОБА_1 , 29 жовтня 2021 року о 05 годині 40 хвилин по б-р. Тараса Шевченка, 4 в м. Києві, керував автомобілем марки Ауді, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря нарколога за адресою м. Київ, вул. Петра Запорожця 20 КНП «КНПКП «Соціотерапія». Тобто ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України. Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 22 грудня2021 року визнано ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 22.12.2021 року скасувати, провадження у справі № 761/42914/21закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вказує, що оскаржувана постанова не мотивована і не відповідає реальним обставинам справи та наявним доказам.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що адміністративні матеріали свідчать про ряд критичних порушень з боку поліції, які виключають доведеність провини ОСОБА_1 , та свідчать про відсутність самого факту події правопорушення. Оскільки, порушений порядок огляду, передбачений ст.266 КУпАП. Тобто, скаржника ввели в оману: «або їдемо до лікаря, або автоматично складаємо протокол», що є порушення вимог ст.266 КУпАП, яке тягне за собою недійсність всієї процедури (ч.5 ст.266 КУпАП).

Вказує, що огляд у лікаря проводився нелегально, без направлення на огляд, чим порушено поліцейськими законну процедуру. Древній прилад, який було надано лікарем не можна навіть назвати алкотестером, так як на ньому не було жодних показників: звідки взялося 0,45 проміле - не відомо.

Також вказує, що в порушення процедури в ОСОБА_1 не вилучався біоматеріал в ємкості під опломбування та зберігання 90 днів, щоб неможливо було оспорити цей «огляд». Крім того, працівники поліції, не робили повне відео події. Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування, що побічно доводить тверезість та реальну відсутність ознак сп`яніння.

В судове засіданні апеляційного суду 07 червня 2022 року ОСОБА_1 та його захисник Дубіневич Р.І. повторно не з`явились, про розгляд справи повідомлялись телефонограмою.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Постанова суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, п.2.9А Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №140714 від 29 жовтня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «АУДІ», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога КПН «КМНКЛ «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 20. ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» від 22 жовтня 2021 року, зазначено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, а в його організмі виявлено 0,45% проміле сп`яніння. Даний висновок складено на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи від 22 жовтня 2021 року (а.с.3).

В матеріалах справи містяться відеозаписи із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП вчиненого 22 жовтня 2021 року ОСОБА_2 (а.с.4), відповідно до яких також підтвержено склад правопорушення.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд критично оцінює доводи апелянта в частині того, що працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти на виявлення алкогольного сп`яніння на місті зупинці. Оскільки, з бодікамер поліцейських вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинці за допомогою приладу Драгер, однак останній відмовився, і не заперечував пройти огляд в медичному закладі КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія».

Крім того, наведені апелянтом розбіжності у часі щодо складання протоколу, проведення результатів дослідження не впливають на факт виявлення в його організмі вмісту алкоголю та керування ним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. При цьому, зазначені обставини жодним чином не впливають на законність і правильність прийнятого рішення судом першої інстанції.

Відсутність направлення особи на огляд до медичного закладу з метою проведення огляду на стан сп`яніння не спростовує висновки суду першої інстанції щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом 22 жовтня 2021 року оскільки вказане направлення залишається у лікаря нарколога, який здійснював огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з листом медичного закладу "Соціотерапія" від 15 лютого 2022 року апеляційному суду були направлені акт огляду водія ОСОБА_1 29.10.2021 року та його результати, які спростували доводи ОСОБА_1 , що огляд був формальний, та зроблений з порушеннями інструкції. Вказаними документами також спростовано доводи про недоведеність вини водія та перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння. З акту обстеження слідує, що прилад , за допомогою якого проводилось обстеження 29.10.2021 року о 6 годині 24 хв. показав результат: 0, 51% вмісту алкоголю, а в той же день о 6 годині 40 хв. - 0,45 % проміле алкоголю.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що водій ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортного засобу, не спростовують результати проведеного огляду, якими достовірно встановлено перебування водія в стані алкогольного сп`яніння.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, місцевим судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При цьому суд, дотримавшись вимог ст. ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

Апеляційним судом враховується, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів щодо невідповідності закону міри відповідальності, призначеної судом першої інстанції, та щодо обставин, які могли бути не враховані судом при накладенні стягнення.

Постанова судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22 жовтня2021 рокущодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 22 грудня 2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київськогоапеляційного суду О.В. Желепа