Справа № 445/1221/22
провадження № 3/445/667/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2022року суддя Золочівського районного суду Львівської області Сивак В.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого

за адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії ААД № 338003 від 15.08.2022, ОСОБА_1 , 15.08.2022, о 08 год. 10 хв., в м. Золочів, по вул. Вокзальна керував автомобілем VOLVO V50, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із згоди водія за допомогою приладу "Драгер" (результат 1,26 проміле).У протоколі вказується, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Крім того, складено адміністративний протокол серії ААД № 338004 від 15.08.2022, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП за те, що, керуючи автомобілем VOLVO V50, д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу працівника поліції про зупинку вищевказаного транспортного засобу, яка була завчасно подана зі службового автомобіля з увімкненим спеціальним звуковим сигналом та увімкненням проблискових маячків синього та червоного кольорів, продовжував рух, чим порушив вимоги 2.4 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП визнав повністю. Пояснивши, що злякався. Щиро розкаюється в скоєному, запевнивши, що більше такого не повториться. Просить суворо не карати. Щодо скоєння правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, вину не визнав, пояснюючи, що він не був в стані алкогольного сп`яніння. Стан алкогольного сп`яніння прилад виявив лише за якимось третім чи й більше разом. Скоріш за все прилад був несправний, так як він не був п`яний. Також вказав, що працівник поліції фактично скористався його розгубленістю і, не роз`яснивши йому його законних прав, а також право скористатися юридичною допомогою адвоката, оскільки він не має юридичної освіти, склав відносно нього адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що при складенні адміністративного протоколу, працівником поліції було порушено вимоги ч.4 ст.256 КУпАП, тобто грубо порушене його право на захист.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, що засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

У постанові №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що суди при розгляді цих категорій справ повинні враховувати, що диспозиції цих норм є бланкетними, а тому суду слід ретельно з`ясовувати та зазначати у своєму рішенні, в чому саме полягали порушення, норми яких правил не додержані, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом негативними наслідками, що настали.

Тобто, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи, суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

Викладене свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.

За змістом закону (КУпАП) розгляд справи здійснюється лише щодо особи, відносно якої складений протокол та в межах цього протоколу про адміністративне правопорушення.

Стаття 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та вказаної Інструкції, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 338003 за ч. 1 ст.130 КУпАП містить вказівку на те, що ОСОБА_1 , 15.08.2022, о 08 год. 10 хв., в м. Золочів, по вул. Вокзальна керував автомобілем VOLVO V50, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із згоди водія за допомогою приладу "Драгер" (результат 1,26 проміле). До протоколу додано відеозапис, чек «Драгер».

Судом під час розгляду справи було повністю та всебічно досліджено матеріали справи та речові докази, а саме: вказаний протокол про адміністративне правопорушення, чек та відеозапис події.

Суд звертає увагу, що протокол взагалі не містить посилання на будь-які з ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці), а лише на результат тесту «Драгер»

Відеозапис події підтверджує пояснення ОСОБА_1 в частині того, що він неодноразово продував алкотестер.

Суд відмічає, що відеозапис події свідчить про відсутність будь-яких видимих ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , в той час, як стан сп`яніння 1,26 проміле значно перевищує допустиму межу і характеризується рядом зовнішніх ознак. Останній вказував на несправність приладу.

Крім того, чек не містить номеру протоколу.

У відповідності до ч.1 ст. 268 КУпаП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-4 цього Кодексу.

Із оглянутого в судовому засіданні відеозапису огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» - Алкотестер 6810 ARBH-0576 та процедури складення адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, який міститься на долученому до протоколу про адміністративне правопорушення CDдиску, також встановлено, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння без участі свідків із застосуванням технічних засобів відеозапису. Також при складенні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, працівником поліції Панькевич М.І. права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, не роз`яснювалися, як і не роз`яснювалося в тому числі його право скористатися юридичною допомогою адвоката, чим було порушено право ОСОБА_1 на захист.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є недоведеним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові КАС ВС від 08 липня 2020 року (справа №463/1352/16-а).

Таким чином, враховуючи сукупність всіх досліджених доказів, керуючись у тому числі ст. 62 Конституції України, суд приходить до переконання, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 в частині скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, слід закрити у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, крім особистого визнання ним своєї вини, підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 338004 від 15.08.2022 та оглянутим відеозаписом.

Аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за даною статтею повністю та об`єктивно знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вірно кваліфікуються за ч.1 ст.122-2 КУпАП, оскільки він не виконав вимогу поліцейського про зупинення транспортного засобу.

Призначаючи адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, у відповідності до ч.2 ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховується характер вчиненого адміністративного правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, його майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, оцінивши обставини вчинення правопорушень та особу порушника, суд приходить до висновку за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст.33, 247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 153 (сто п`ятдесят три) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 - 496,20 грн. судового збору в дохід держави.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП України відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:В. М. Сивак