Провадження №: 3/755/774/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" червня 2022 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що водій ОСОБА_1 о 09 годині 45 хвилин 07 листопада 2021 року в районі будинку № 2, розташованого на вул. Райдужній у м. Києві, керував транспортним засобом «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей, що не реагують на світло; тремтіння пальців рук; неприродня блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, що було зафіксовано на нагрудну камеру.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що із протоколом про адміністративне правопорушення не згоден, провину не визнає. Пояснив, що за кермом автомобілю знаходився його брат - ОСОБА_2 , незважаючи на те, що він не має водійського посвідчення. Він попросив зупинити авто, аби справити свою природню потребу, а коли повернувся брат пересів на пасажирське місце та сказав, що далі не поїде. Саме в цей момент до них під`їхало авто патрульної поліції, а співробітники поліції зробили зауваження щодо паркування автомобілю із порушенням ПДР (що ОСОБА_1 підтвердив), пошкодженого дзеркала і лобового скла, та не взяли до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, що він не є водієм. Крім того, звертав увагу на те, що він не був відсторонений від керування транспортним засобом. Також вважав порушенням з боку працівників поліції відсутність акту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Наголошував на тому, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, у зв`язку із чим просив закрити провадження у справі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомив, що є рідним братом ОСОБА_1 , 07.11.2021 р. вони з-під Києва разом їхали на роботу. За кермом знаходився він, хоча і не має водійського посвідчення. Ближче до ОСОБА_3 вийшов, оскільки хотів у туалет, а він пересів на пасажирське сидіння, оскільки боявся керувати автомобілем безпосередньо у Києві. Поки його не було, поруч із ними припаркувався автомобіль патрульної поліції, стали з`ясовувати, хто водій та що зі станом брата. Йому не дали вийти з авто та прояснити ситуацію. Після того, як поліцейські поїхали, він знову сів за кермо.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 213372 від 07 листопада 2021 року, згідно з яким ОСОБА_1 о 09 годині 45 хвилин 07 листопада 2021 року в районі будинку № 2, розташованого на вул. Райдужній у м. Києві, керував транспортним засобом «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей, що не реагують на світло; тремтіння пальців рук; неприродня блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 07.11.2021, в якому зазначено, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло; тремтіння пальців рук; неприродня блідість обличчя;

- на відеозаписі з боді-камер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, продемонстрованому в судовому засіданні, де зафіксовано обставини спілкування ОСОБА_1 із поліцейськими, які повідомляють ОСОБА_1 , що він керував транспортним засобом «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , та був зупинений у зв`язку із порушенням Правил дорожнього руху, а саме - через розбите дзеркало заднього виду, на що ОСОБА_1 не висловлює жодних заперечень. Далі ОСОБА_1 оголошують, що в процесі спілкування із ним були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 також жодним чином не реагує, не висловлює незгоди із таким твердженням. Після чого поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, від чого останній відмовляється, зазначає, що він «їздить у своїх справах» та запізнюється. Поліцейський роз`яснює наслідки відмови від проходження огляду та висловлює пропозицію ще раз. ОСОБА_1 повторно відповідає відмовою. При цьому, через скло автомобіля ОСОБА_1 добре видно, що пасажирське місце авто ОСОБА_1 зайняте якоюсь особою. Крім того, на відеозаписі зафіксовано оголошення ОСОБА_1 змісту складеного протоколу про адміністративне правопорушення, проти якого він також не заперечував, зазначивши, що «не має ніяких питань та ніяких скарг».

Вказані докази отримані у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП та відповідних Інструкцій. Протокол підписаний особою, яка його склала, та безпосередньо ОСОБА_1 , якому, згідно цього ж протоколу були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Жодних зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції останній в протоколі не виклав. Натомість в графі пояснень ОСОБА_1 було зазначено лише про те, що він затримується та поспішає на роботу для прийняття зміни.

Крім того, в судовому засіданні було досліджено письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно з якими на питання поліції про те, хто є водієм, ОСОБА_1 відповів, що він є власником і водієм авто, на якому вони рухались.

До версії подій, викладеної в судовому засіданні ОСОБА_1 , та пояснень свідка ОСОБА_2 суддя ставиться критично, з огляду на таке.

Пояснення ОСОБА_1 є суперечливими самі по собі та такими, що не узгоджуються з дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, відеозаписом подій, згідно якого він не заперечував ні факту керування транспортним засобом, ні наявності у нього ознак сп`яніння, розумів наслідки відмови від проходження огляду, не мав ані скарг, ані питань щодо дій працівників поліції, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , де він зазначає, що повідомив поліцію про те, що саме він є водієм. При цьому, нелогічним та непослідовним, на думку судді, є твердження про те, що він навчав свого брата керувати транспортним засобом, в той час як він поспішав, оскільки запізнювався на роботу. При цьому, суддя також бере до уваги, що брат ОСОБА_1 знаходився на пасажирському місці, що підтверджується дослідженим в судовому засіданні доказами та, власне, поясненнями обох братів.

Крім того, суддя враховує, що ОСОБА_1 може надавати неправдиві пояснення з метою уникнення адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

При цьому, суддя зауважує, що ОСОБА_2 не отримував водійського посвідчення, тому як керування такою особою транспортним засобом, так і передання йому права керування транспортним засобом, є порушеннями Правил дорожнього руху України, у зв`язку із чим, у разі встановлення таких обставин, працівниками поліції мали бути складені відповідні постанови про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 та його брата. Враховуючи, що такі постанови не складались, це також свідчить про нелогічність та непереконливість версії подій, викладеної ОСОБА_1 .

Відповідно, до пояснень свідка ОСОБА_2 суддя також ставиться критично, оскільки вони є ідентичними поясненням, що надані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також беручи до уваги, що він є рідним братом ОСОБА_1 , тому не може вважатись неупередженою та незацікавленою сторонньою особою.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. №3353-XII встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Водночас пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306, зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, враховуючи викладене вище, суддя відповідно до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП доходить висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом, перебуваючи з ознаками наркотичного сп`яніння, та не виконав вимогу поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суддя вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. 23, 24, 30, 130, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 (двадцять) коп.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя М.Г. Сазонова