Головуючий у суді першої інстанції: Жук М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №756/14421/21

провадження №33/824/512/2022

26 травня 2022 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шкоріна О.І.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ТОВ «Прем`єр Фуд», проживаючого: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м.Києва від 3 листопада 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Оболонського районного суду м.Києва від 3 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави.

Згідно із постановою судді, 12 серпня 2021року приблизно о 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Богатирська, 1/20, керував транспортним засобом Mercedes-Benz Sprinter 311 edi, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився лікарем-наркологом у Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 20. Згідно висновку KMHKJI «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 004652 від 17.08.2021 року ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, канабіноїди, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, просив її скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, зазначає про те, що працівники поліції порушили ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки перевірка документів чи перевірка на стан алкогольного сп`яніння не являється підставою, за якою поліцейський має право зупиняти транспортний засіб.

Поліцейськими не була складена постанова про адміністративне правопорушення, як підстава зупинення транспортного засобу та відповідно порушення ПДР, дані обставини підтверджуються матеріалами даної справи. Даний факт не досліджувався судом першої інстанції.

Однак, для того щоб виявити правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), ставить під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія».

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Частиною 6 статті 266 КУпАП передбачено направлення особи на стан наркотичного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Однак, матеріали справи не містять відповідного письмового направлення, форма якого затверджена Інструкцією, що також не враховано судом першої інстанції при винесенні постанови.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що під час зупинки його транспортного засобу, поліцейським виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродно блідий покрив шкіри. Однак, матеріали справи не містять доказів використання поліцейським спеціальних технічних засобів, як то передбачено ч. 2 ст. 266 КУпАП, для виявлення такої ознаки, як «зіниці очей не реагують на світло».

Водій, щодо якого є підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції підлягає відстороненню від керування транспортним засобом. Його не було відсторонено від керування транспортним засобом, матеріали справи не містять доказів такого відсторонення.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №216631 складено 12 серпня 2021 року о 18 год. 50 хв., за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 20.

У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Одночасно з цим, протокол містить інформацію про те, що огляд водія проведений в установленому порядку у лікаря нарколога за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 20.

Вивченням висновку лікаря встановлено, що він складений лише 17 серпня 2021 року, в той час як протокол про адміністративне правопорушення складний 12 серпня 2021 року, додатком до якого зазначений висновок лікаря відсутній на час складання протоколу.

Викладене свідчить про необ`єктивні та передчасні висновки поліцейського щодо його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

Не маючи висновку лікаря, а відтак і не встановивши наявність усіх складових адміністративного правопорушення, та не маючи у своєму розпорядженні належних та допустимих доказів, які беззаперечно доводили б його вину, працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо нього, що свідчить про підробку документів.

Крім того, матеріали справи не містять: копії сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, за допомогою якої здійснювали проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини; копії акту медичного огляду; копії сторінок з реєстрацією медичного огляду за 12 серпня 2021 року в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Суд першої інстанції не врахував всі вказані порушення вимог закону та вирішив, що вони є неістотними.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт порушення водієм правил дорожнього руху і як наслідок його законне зупинення за таке порушення.

Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду м.Києва від 3 листопада 2021 року. В обґрунтування заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що 12 листопада 2021 року його адвокатом Хобтою С.Г. було подано апеляційну скаргу. Постановою Київського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року апеляційну скаргу було повернуто скаржнику, оскільки його представник - адвокат Хобта С.Г. не надав суду документів, які б підтверджували його повноваження. Копія постанови апеляційного суду отримана його представником лише 18 грудня 2021 року, що підтверджується копією конверту. У зв`язку з чим він вже особисто повторно подав апеляційну скаргу через засоби поштового зв`язку 29 грудня 2021 року.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду м.Києва від 3 листопада 2021 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що підстави для її задоволення відсутні у зв`язку з наступним.

Відповідно до п. 2.9 "а" ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як судом першої, так і апеляційної інстанції були досліджені докази у справі, відповідно до яких вбачається наступне.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №216631 від 12 серпня 2021 року, 12 серпня 2021 року о 17-30 в м.Києві по вул. Богтирська 1/20 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz Sprinter 311 edi, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродно блідий покрив шкіри обличчя. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився лікарем-наркологом за адресою: м.Київ, вул. Петра Запорожця, 20 (а.с.1)

Згідно висновку KMHKЛ «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 004652 від 17 серпня 2021 року, дата огляду 12 серпня 18:25 год. ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, каннабіноіди (а.с.2).

В протоколі про адміністративне правопорушення, в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення, ОСОБА_1 написав, що просить огляд у лікаря нарколога.

Протокол про адміністративне правопорушення був складений уповноваженою на те особою - інспектором взводу №2 роти №2 батальйону №1 полку №1 УПП у м.Києві ДПП старшим лейтенантом поліції Дринь С.М., дії якого ОСОБА_1 оскаржені не були, як і не містить таких даних зміст апеляційної скарги.

Згідно розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОН України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Із доводів апеляційної скарги не вбачається порушення зазначеного порядку під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та складання висновків щодо результатів його медичного огляду.

Згідно з наказом Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27 травня 2019 року № 563 «Про оптимізацію організації проведення медичних оглядів на стан сп`яніння в м. Києві» Київській міській наркологічній клінічній лікарні "Соціотерапія" надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок складений 17 серпня 2021 року, а в той час як протокол про адміністративне правопорушення складний 12 серпня 2021 року, апеляційний суд не приймає до уваги, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №216631 в графі пояснень ОСОБА_1 не вказував про наявність будь-яких порушень відносно складання протоколу, або проведення медичного огляду, а лише зазначив, що просить огляд у лікаря-нарколога (а.с. 1). Крім того, медичний висновок заповнений 17 серпня 2021 року, на підставі медичного огляду проведеного 12 серпня 2021 року о 18 год. 25 хв.

Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 , не погоджуючись з результатами медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у КНП "Київська міська наркологічна клінічна лікарня "Соціотерапія", не був позбавлений можливості пройти за самозверненням огляд на стан наркотичного сп`яніння у іншому закладі охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, або замовити проведення токсикологічної експертизи щодо наявності у своєму біологічному середовищі наркотичних речовин, однак зазначеною можливістю не скористався.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставного зупинення його транспортного засобу, без порушення ним ПДР, апеляційний суд вважає безпідставними та зазначає, що вказані обставини не є предметом апеляційного розгляду в даному провадженні і дії працівників поліції можуть бути оскаржені в передбаченому законом порядку. Оцінку дій поліцейського, який зупинив водія, може дати або уповноважена особа, яка проводить службову перевірку, або суд в разі оскарження дій поліцейського. В даному провадженні суд перевіряє правомірність дій поліцейського лише в межах направлення ним водія транспортного засобу для проходження ним огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - за керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Посилання скаржника на те, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом, не спростовує висновків суду першої інстанції, оскільки не впливає на доведеність його вини у керуванні транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, і відсутність таких відомостей в матеріалах справи жодним чином не впливає на законність прийнятого судом рішення.

Крім того, з відеозапису із нагрудних відеокамер (та відеореєстратора) працівників Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції, які 12 серпня 2021 року здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , вбачається, що працівники поліції роз`яснювали ОСОБА_1 , який мав намір їхати на медичний огляд на своєму транспортному засобі, що він не має права керувати транспортним засобом, оскільки він відсторонений від його керування.

Не ґрунтуються на вимогах закону та відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги про відсутність у справі доказів про направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, оскільки закон не вимагає його долучення до матеріалів справи.

Зокрема, вимог про необхідність долучення до матеріалів справи вказаного направлення не містить Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МОН України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 6 листопада 2015 року № 1376.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_1 був доставлений поліцейським до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, відсутність цього направлення ніяким чином не впливає на правильність прийнятого суддею рішення.

Доводи, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на законність постанови та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9 "а" ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають.

При цьому апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст.279, 280 КУпАП допущено не було, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

При перегляді справи апеляційним судом було з`ясовано, що ОСОБА_1 після вказаних подій у самостійному порядку до лікаря-нарколога не звертався. Дії працівників поліції не оскаржував.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наявних в матеріалах справи доказів апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП. Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що постанова судді Оболонського районного суду м.Києва від 3 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

суд -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду м.Києва від 3 листопада 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду м.Києва від 3 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна