Справа № 347/2625/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2022 року суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Драч Д.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, по ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 07.12.2021 року о 23:55 годині в с. Смодна по вул. Дружби керував транспортним засобом ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9А ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810, результат якого - 0,82‰. Тест №4230. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі транспортного засобу тверезому водієві. З результатом тесту водій згідний.

Згідно ст.277 КУпАП: справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 : суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що за вказаних у протоколі обставин він повертався від своєї дівчини та зайшов на територію заправки купити цигарок та кави. Транспортним засобом не керував. На території заправки він побачив знайомого ОСОБА_2 та підійшов до нього привітатися. В цей час до них під`їхали працівники поліції та запропонували йому продути у прилад Драгер для визначення стану його сп`яніння, прийнявши його за водія.

Захисник Козар Т.В. в судовому засіданні просив суд закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 , мотивуючи тим, що останній не керував транспортним засобом і доказів цього матеріали справи не містять, що виключає відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП; спростовує наявність свідка ОСОБА_3 під час процедури проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 .

За клопотанням сторони захисту було допитано в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що він заїхав на заправку 07.12.2021 року близько 23:55 годині в с. Смодна по вул. Дружби на своєму автомобілі ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , аби перекусити, зайшов в приміщення заправки та, коли вийшов на вулицю біля його автомобіля стояв його знайомий ОСОБА_1 та розмовляв із поліцейськими. Він до них підійшов і зрозумів, що ОСОБА_1 звинувачують у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Незважаючи на те, що він пояснив поліцейським, що саме він керував вказаним автомобілем вони здійснили огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 .

Покази свідка ОСОБА_2 суд оцінює критично, враховуючи, що остнній є товаришем адмінпритягуваного, а також те, що ці покази суперечать наявному у справі відеозапису, долученого до протоколу, на якому зафіксовано, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 фактично підтверджують факт керування адмінпритягуваним транспортним засобом.

Враховуючи правила ст.ст. 268, 277 КУпАП, суд розглянув дану справу у відсутності захисника адмінпритягуваного (на останньому судовому засіданні) в межах розумного строку та у строк, передбачений ст.38 КУпАП на підставі наявної в матеріалах справи сукупності доказів, зважаючи на вже висловлену на передніх судових засіданнях своєї позиції стороною захисту (в тому числі захисником Козар Т.Я) та подання нею суду своїх письмових заперечень щодо протоколу.

Вислухавши учасників справи та свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя вбачає у діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до пункту 2.9А) ПДР України,водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, зокрема, ці дані встановлюються, у т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, висновком експерта, показаннями технічних приладів.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, що притягається до адміністративної відповідальності будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог пункту 2.9 а) ПДР України не дотримався, отже він підлягає адміністративній відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Його вина повністю доведена, у розумінні ст. 251 того ж Кодексу, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

- відомостями алкотесту «Drager», результат тесту 0,82‰, з якого слідує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, понаднормово перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де наявний підпис ОСОБА_1 про його згоду із показниками приладу;

- копією постанови БАА №955189 від 08.12.2021 року відносно ОСОБА_1 по ч.2 ст.122 КУпАП, яка не скасована та підтверджує факт керування адмінпритягуваним транспортним засобом за вказаних у протоколі обставин;

- відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників Косівського ВП ГУНП, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, який кореспондується з письмовими доказами.

Враховуючи вище наведене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній порушив п. 2.9А) ПДР України.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), за ст. 130 КпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та не убачає, в розумінні ст. ст. 34, 35 КУпАП обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції чинній на момент вчинення правопорушення) передбачає накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»: суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно п.1.10 ПДР України: водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракторист-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Судом не встановлено, чи має ОСОБА_1 право керування транспортними засобами і в матеріалах справи таких доказів немає. Разом з тим, у постанові БАА №955189 від 08.12.2021 року відносно ОСОБА_1 по ч.2 ст.122 КУпАП зазначено, що водій не мав при собі посвідчення водія та у протоколі ДПР18 №459767 від 08.12.2021 року наявна відмітка про те, що документи у ОСОБА_1 не вилучались.

Тобто, на час вчинення даного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 , в розумінні ст.130 КУпАП, є іншою особою, отже стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами до нього не підлягає застосуванню.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя

У Х В А Л И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106. Стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя Д.С. Драч