ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Гальонкін С.А., при секретарі Таценко Т.Р., за участі представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Євтухової В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2021 року

щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КупАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

Піддано ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 гривні на користь держави.

Як вбачається з постанови, 23 жовтня 2021 року близько 11 год. 39 хв у м. Полтава по вул. Європейська, 149, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «РУТА 25D» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював регулярні пасажирські перевезення на міському маршруті №39 «Левада-Огнівка», при цьому перевозив 27 пасажирів при визначеній характеристикою даного транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 кількістю місць для сидіння 20 разом із місцем водія, чим порушив пп.8 п.2-2 Постанови КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

24 жовтня 2021 року близько 13 год. 04 хв. у м. Полтава по вул. Європейська, 45, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «РУТА 25D» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював регулярні пасажирські перевезення на міському маршруті №39 «Левада-Огнівка», при цьому перевозив 29 пасажирів при визначеній характеристикою даного транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 кількістю місць для сидіння 20 разом із місцем водія, чим порушив пп.8 п.2-2 Постанови КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Не погодившись з даним судовим рішенням його оскаржив в апеляційному порядку ОСОБА_1 . Просить скасувати постанову суду першої інстанції і постановити нову, якою провадження по справі закрити.

В апеляційній скарзі зазначає, що хоч в судовому засіданні він і визнав свою вину, однак матеріали справи не містять достатніх доказів для що доводять наявність в його діях складу адміністративного правопорушення. При складанні протоколів та розгляді справи не були допитані свідки та не залучені поняті. Вказує, що ст. 44-3 КУпАП визначає спеціального суб`єкта - суб`єкта господарювання, тоді як він ним не являється. ОСОБА_1 вважає, що були відсутні причини зупинення його транспортного засобу, оскільки ПДР він не порушував.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що в момент складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення Полтавська область, в тому числі м. Полтава знаходилися у «зеленій» зоні карантину, тоді як обмеження встановлені постановою КМУ № 1236, щодо обмежень перевезення пасажирів діяли у «жовтій», «помаранчевій» та «червоній» зонах.

Також вважає, що суд з врахуванням його майнового стану міг застосувати до нього положення ст. 22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, переглянувши відеозапис, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за статтею 44-3КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до частини 1статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 8 пункту 2-2 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 року №1236 з 17 червня 2021 року на території України встановлюється «зелений» рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

З матеріалів справи вбачається та вірно встановлено судом першої інстанції, що провина ОСОБА_1 підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №506035 від 23 жовтня 2021 року (а.с. 12), в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №215418 від 24 жовтня 2021 року (а.с.1); реєстраційною карткою транспортного засобу «РУТА 25D» д.н.з. НОМЕР_1 , згідно якої визначено характеристикою даного транспортного засобу та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 кількість місць для сидіння 20 разом із місцем водія (а.с.2,3); листом відділу з питань транспортних перевезень та зв`язку виконавчого комітету Полтавської міської ради № 08-12/710 від 25 жовтня 2021 року, 23 та 24 жовтня 2021 року транспортний засіб «РУТА» н.з. НОМЕР_1 здійснював перевезення пасажирів міських автобусних маршрутах загального користування, маршрут №39 (а.с.4); відеозаписами події від 23 жовтня 2021 року та 24 жовтня 2021 року на яких зафіксовувано зупинку транспортного засобу «РУТА 25D» д.н.з. НОМЕР_1 та встановлення кількості пасажирів. Загальна кількість пасажирів було нараховано 23 жовтня 2021 року 27 пасажирів, а 24 жовтня 2021 року - 29 пасажирів. (а.с.7,19).

Аналізуючи протокол про адміністративне правопорушення суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що він складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, з додержанням вимог передбачених ст. 256 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, дослідивши матеріали справи в їх сукупності суд апеляційної інстанції приходить до висновку про доведеність порушення ОСОБА_1 правил перевезення пасажирів встановлених підпунктом 8 пункту 2-2 постанови КМУ від 09 грудня 2020 року №1236.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 , що він не є суб`єктом господарської діяльності, а тому не є спеціальним суб`єктом встановленим ст. 44-3 КУпАП виходячи з наступного.

Пунктом8 пункту 2-2 постанови КМУ від 09 грудня 2020 року №1236 забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу.

Відповідно до «Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту», затверджених Постановою КМУ № 176 від 18 лютого 1997 року, водій має право не допускати до поїздки пасажира, якщо в салоні відсутні вільні місця.

Тобто, саме на водія, а не перевізника, який є суб`єктом господарювання, покладається обов`язок контролювати кількість пасажирів в салоні транспортного засобу. При заповнюваності автомобільного транспортупасажирами у кількості, яка перевищує кількості місць для сидіння, водій мав право відмовити пасажирам у їх перевезенні.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність у патрульної поліції підстав для його зупинки не є підставою для скасування постанови суду, оскільки вказані дії не є предметом даної справи та підлягають оскарженню у визначеному законодавством порядку. Разом з тим, при зупинці було встановлено порушення норм чинного законодавства щодо правил перевезення пасажирів, що є окремим правопорушенням.

Не спростовують висновків суду першої інстанції доводи наведені в апеляційній скарзі стосовно того, що патрульними не було допитано в якості свідків пасажирів та не залучено понятих, враховуючи, що при зупинці транспортного засобу та встановленні обставин вчинення адміністративного правопорушення працівниками поліції велася відеофіксація. При цьому допит свідків не є процесуальною дію, яку зобов`язаний вчиняти контролюючий суб`єкт при фіксації вчинення адміністративного правопорушення. Тоді як матеріалами справи доводиться скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. При розгляді справи судами як першої так і апеляційної інстанції правопорушником не заявлялося клопотання про допит свідків.

При вирішенні питання про малозначність скоєного ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони здоров`я населення, а об`єктивна сторона виражається в ухиленні (порушенні) особи від правил, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, такі дії завдають шкоди як державним (суспільним) інтересам, так і інтересам громадян.

Не виконавши встановленні Кабінетом Міністрів України карантинні обмеження, водій свідомо поставив під загрозу життя та здоров`я інших людей, тоді як контроль кількості пасажирів, які знадяться в салоні автобусу (маршрутного таксі), забезпечення безпеки їх життю та здоров`ю є безпосереднім обов`язком водія транспортного засобу, який здійснює пасажирське перевезення.

Отже, враховуючи всі обставини справи, характер вчиненого правопорушення, те що водій неодноразово порушував правила перевезення пасажирів значно перевищуючи допустиму кількість, навіть після складання протоколу про адміністративне правопорушення 23 жовтня 2021 року продовжив протиправну поведінку, беручи до уваги суспільну небезпеку вказаних дій у період карантину в країні, вид та розмір стягнення, яке законодавцем передбачено за вказані дії, апеляційний суд вважає, що у даному випадку відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

За вказаних обставин, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП доведена матеріалами справи, а в його діях наявний склад вказаного адміністративного правопорушення, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2021 рокузалишити без змін.

Керуючись статтями 293, 294 КУпАП суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2021 року- залишити без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Гальонкін