Провадження №: 3/752/1630/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 лютого 2022 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

15 грудня 2021 року о 10 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за попереднім місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила сварку з чоловіком ОСОБА_2 , в ході якого кричала на нього, виганяла з квартири, чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. До початку розгляду справи на адресу суду направила клопотання про розгляд справи без її участі, оскільки вона на даний час проживає у м. Одеса, і не може прибути до суду для розгляду даної справи. Конфлікт з чоловіком на даний час вичерпано. Своєї позиції щодо визнання винуватості чи не винуватості у вчиненні інкримінованих дій у адресованій до суду заяві ОСОБА_1 не висловила.

Враховуючи, що ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи без її участі та у відповідності до положень ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративній відповідальності по даній категорії справ, не є обов`язковою, суд вважає можливим розглянути справу без її участі.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що дружина не може прибути до суду, оскільки на їх утриманні троє неповнолітніх дітей, яких ні з ким залишити. З приводу подій 15.12.2021 ОСОБА_2 суду пояснив, що між ними існували суперечки з приводу його спілкування з дітьми. На даний час конфлікт із дружиною вичерпано. Просить не застосовувати до дружини адміністративне стягення та обмежитись усним зауваженням.

Вислухавши пояснення потерпілого ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих дій, окрім обставин викладених у протоколі підтверджується даними рапорту оперативного чергового Голосіївського УП ГУНП у м. Києві від 15.12.2021, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 15.12.2021, зі змісту яких встановлено, що дружина провокує його на конфлікти, чинить перешкоди у спілкуванні з дітьми, погрожує знищенням його житла.

Той факт, що на даний час конфлікт між подружжям вичерпано не спростовує тих обставин, за яких потерпілий звернувся до поліції, а саме з приводу вчинення відносно нього психологічного насильства з боку дружини ОСОБА_1 .

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно чоловіка ОСОБА_2 .

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, передбачених ст.34-35 КУпАП України, судом не встановлено.

Враховуючи, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Суд вважає, що така міра відповідальності відповідає вчиненим правопорушенням і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

Окрім того, згідно ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. 9, 30-1, 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 173-2, ст.ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суд,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватою у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.