Провадження № 3/193/46/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 травня 2022 року смт. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Томинець О.В., при секретарі судового засідання Хомич Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції № 9 Криворізького районного управління ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чкалівка, Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працючого на ТОВ "УКРДОРБУДІНВЕСТ" трактористом,

про притягнення до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

16.10.2021 відносно ОСОБА_1 інспектором ВП № 9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області складено протокол, серії БД № 252964, про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, за фактом того, що 16 жовтня 2021 року о 08:26 год. в смт. Софіївка Дніпропетровській області по вул. Незалежності, 59, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21013», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, неадекватна поведінка) і у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, так і у медичному закладі для проведення відповідного медичного огляду, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні, що мало місце 03.11.2021, свою провину не визнавав, пояснював, що 16 жовтня 2021 року о 08:26 год. він разом зі своїм товаришем ОСОБА_2 рухалися на роботу автомобілем «ВАЗ 21013», д/н НОМЕР_1 , але за кермом був не він, а ОСОБА_2 . Вони зупинилися неподалік автовокзалу і ОСОБА_2 пішов до магазину, а він залишився у автомобілі і пересів на водійське сидіння та став чекати на ОСОБА_2 , оскільки цей автомобіль використовується ним для перевезення габаритного вантажу і сидіння позаду відсутні, а переднє пасажирське як таке відсутнє, стоїть табуретка, до того ж двері з боку водія не відкриваються. Відразу під`їхали поліцейські і стали звинувачувати його у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, він їм неодноразово пояснював, що він не керував автомобілем, проте вони вперто від нього вимагали пройти огляд на стан сп`яніння, але з зазначених вище причин він відмовився. Наголосив, що справді був у стані алкогольного сп`яніння, але автомобілем не керував, був його лише пасажиром.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 16 жовтня 2021 року зранку він їхав на роботу за кермом автомобіля ОСОБА_1 - «ВАЗ 21013», д/н НОМЕР_1 . Сам ОСОБА_1 сидів поруч на передньому пасажирському сидінні, оскільки у нього був запах алкоголю від вчорашнього вживання. В районі автовокзалу їм назустріч рухався патрульний автомобіль, який проїхав повз них. Йому ( ОСОБА_2 ) необхідно було придбати продукти харчування, тому він зупинив автомобіль на краю проїзної частини і пішов до магазину, а ОСОБА_1 залишився у автомобілі. Через певний час, коли він повернувся до автомобіля, то бачив, що поряд з їхнім автомобілем стоїть автомобіль патрульної поліції і ОСОБА_1 про щось сперечається з поліцейськими. Він вирішив не втручатися і лише спостерігав на невеликій відстані. Пояснив, що справді у автомобілі не відчиняються двері з боку водія, а на місці крісла переднього пасажира табуретка, і щоб випустити водія, цьому пасажиру необхідно вийти з автомобіля.

Захисник Омельченко Ю.А. у судовому засіданні заперечував факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, звернув увагу суду на тому, що він не керував транспортним засобом взагалі, був лише його пасажиром. Належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП працівниками поліції не надано, таким чином вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим просить суд закрити справу про адміністративне правопорушення .

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, працівниками поліції направлено такі докази, які досліджені під час розгляду справи:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БД №252964 від 16.10.2021 року, який містить виклад раніше вказаних обставин (а.с.1);

- письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.3,4)

- довідка від 18.10.2021 із бази даних ІПНП «Цунамі» про те, що ОСОБА_1 , посвідчення водія не має (а.с. 6);

- відеозапис оформлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення, наданий лише на запит суду (а.с.7).

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, зважаючи на таке.

Виходячи з обставин справи, ОСОБА_1 згідно з ч.2 ст. 130 КУпАП ставиться у провину те, що він порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та як особа, яка керувала транспортним засобом, повторно на протязі року після накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху:

- водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії;

- учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Згідно з п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті» під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Відповідно до частин 1-3 ст. 266 КУпАП визначено, що оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції підлягають особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Положеннями Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція) визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з відповідними ознаками. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я). У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Натомість у матеріалах справи про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні об`єктивні дані, підтверджені достатніми, безспірними та безсумнівними доказами, які б вказували на факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення, що становить у даному випадку обов`язкову ознаку складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

З долучених матеріалів, а саме відеозаписів наданих працівниками поліції, досліджених у судовому засіданні, встановлено, що відеореєстратор, який вмонтований на передню панель поліцейського автомобіля, зафіксував, що назустріч поліцейським рухається автомобіль «ВАЗ 21013», д/н НОМЕР_1 , білого кольору. Через лобове скло видно силует водія та пасажира з боку, але жодного з цих осіб ідентифікувати через низьку якість відеозапису неможливо. Надалі автомобіль поліцейських розвернувся та став наздоганяти вищевказаний автомобіль. Коли вони наздогнали цей транспортний засіб, то він вже стояв на узбіччі проїзної частини дороги і в автомобілі сидів за водійським сидінням лише один ОСОБА_1 .

При цьому, на відеозаписі, який був виконаний за допомогою бодікамери поліцейського, вбачається, що під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 категорично заперечував факт керування ним транспортним засобом.

На неодноразові виклики свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до суду не з`явилися, згідно телефонограм останні перебувають у складі ЗСУ для відсічі збройної агресії РФ, тому з`явитися до суду не можуть, а інтернетний зв`язок для участі у засіданні у режимі відеоконференції напрочуд низький.

У справі маються письмові пояснення цих свідків, але як видно з їхнього змісту, останні не були очевидцями зупинки автомобіля «ВАЗ 21013», д/н НОМЕР_1 . Про те, що цей автомобіль був зупинений під керуванням ОСОБА_1 їм повідомили самі поліцейські. У присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 поліцейські запропонували гр. ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, але він відмовився.

Таким чином, під час судового розгляду цієї справи, посадовими особами, що складали протокол про адміністративне правопорушення, не надано належних доказів керування ОСОБА_1 автомобілем 16.10.2021, що в свою чергу є однією з умов притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП.

Як зазначено у п.19 постанови Верховного Суду від 26.04.2018 у справі №338/1/17 візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише утому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку відповідними доказами, визначеними ст. 251 КУпАП, для підтвердження чого поліцейський мав надати суду, зокрема, відеозапис події, фотокартки тощо.

На переконання суду саме описання правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом його вчинення, без наявності будь-яких доказів його вчинення.

Крім того, варто зауважити, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, однак посадовою особою не додано до протоколу копію постанови суду про накладення на ОСОБА_1 на протязі року адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відсутнє таке посилання і у протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначене свідчить про відсутність ознак повторності у діях ОСОБА_1 , що визначає склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Враховуючи встановлені обставини, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, що є підставою до закриття провадження відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 130 КУпАП, закрити з підстав зазначених п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя О.В. Томинець