Дата документу 30.05.2022
Провадження № 3/334/415/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Бредіхін Ю.Ю., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

установив:

07.12.2021 року відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол серії ААБ №330025, згідно якого 07.12.2021 року о 15:20 год. у м. Запоріжжя по пр. Соборний, буд. №193, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ-2108» державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці), чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, що зафіксовано на бодікамеру. Про повторність порушення повідомлений, від керування транспортним засобом відсторонений.

Положеннями ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом - КУпАП) передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав у повному обсязі, пояснив, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак в медичному закладі не зміг здати біологічний матеріал для проведення такого дослідження, і загалом він поспішав, а тому не мав часу очікувати коли зможе пройти відповідний тест.

Судом двічі було направлені запити до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з вимогою надати суду для огляду копію вищевказаного Акту, які залишились без виконання.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, вислухавши пояснення порушника, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 330025 від 07.12.2021р., рапортом інспектора поліції від 07.12.2021р., Актом огляду на стан наркотичного сп`яніння, Направленням на огляд водія т/з з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння в КНП «ОКЗНПД» ЗОР, Довідкою адмінпрактики УПП в Запорізькій області про відсутність повторності за ст. 130 КУпАП та відеозаписом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Натомість, ОСОБА_1 не надав суду медичних документів, які б підтверджували його пояснення.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, не встановлені.

Враховуючи характер та небезпечність вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його суспільної небезпекидане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, а тому суд вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день прийняття постанови складає 496,20 гривні.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 268, 279, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статі 130 КпАП України і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до ст.ст. 307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається до органу державної виконавчої служби, який у порядку примусового виконання постанови стягує з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена в Запорізький апеляційний суд протягом десяти днів з дня її винесення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін