Номер провадження: 33/813/1/22
Номер справи місцевого суду: 505/3495/21
Головуючий у першій інстанції Вергопуло А.К.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, за участю секретарки судового засідання Узун Н.Д., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Осокіна Сергія Юрійовича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та адвоката Осокіна Сергія Юрійовича на постанову судді Котовського міськрайонного суду Одеської області Вергопуло А.К. від 16.12.2021 року

установив

Постановою судді Котовського міськрайонного суду Одеської області Вергопуло А.К. від 16.12.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови суду, 22.09.2021 року о 04 годині 00 хвилин ОСОБА_1 на адміністративній дорозі М05 Київ-Одеса 286 км + 160 м, керуючи автомобілем марки «»DAF», державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з металевою огорожею болтового скріплення з подальшим перекиданням напівпричепа марки «Schmitz», державний номерний знак НОМЕР_2 . на лівий бік, та внаслідок чого пошкодив металеву огорожу болтового скріплення довжиною 93 м. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п.2.3, 12.1 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 22.09.2021 року о 04 годині 00 хвилин на адміністративній дорозі М05 Київ-Одеса 286 км + 160 м, керував автомобілем марки «»DAF», державний номерний знак НОМЕР_1 . з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисник адвокат Осокін С.Ю. зазначають, що не погоджуються із оскарженою постановою суду, вважають що постанова винесена з порушенням норм законодавства та без всебічного дослідження всіх обставин справи, оскільки ОСОБА_1 не порушував вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, протокол був складений у відсутність та без участі ОСОБА_1 , якому копія протоколу не видавалась, його права не було роз`яснено. Крім того вважають, що факту знаходження ОСОБА_1 у стані сп`яніння не доведений, оскільки в порушенні вимог законодавства огляд на стан сп`яніння не був проведений та не складений відповідний акт, не забезпечено проведення огляду у медичному закладі, в протоколі відсутня інформація про проведення огляду на місці зупинки, свідки не залучались. Крім того звертають увагу на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом під час скоєння ДТП, а тому не є суб`єктом відповідальності за інкриміновані йому правопорушення, жодних пояснень, які підписані від його імені та містяться у матеріалах справи, він не надавав, додані до матеріалів покази свідків викликають сумнів, оскільки вони протирічать обставинам справи, суд безпідставно відхилив покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Осокін С.Ю. просять скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння або у неї були явні ознаки алкогольного сп`янінняпід час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Доводи апеляційної скаргипро невинуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження виходячи з наступного.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ПДР18 №211297 від 22.09.2021 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1т.130 КУпАП за те, що він 22.09.2021 року о 04 годині 00 хвилин на адміністративній дорозі М05 Київ-Одеса 286 км + 160 м, керував автомобілем марки «»DAF», державний номерний знак НОМЕР_1 . з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху (а.с.4).

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу та у медичному закладі підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.5, 6), які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки за допомогою спеціального технічного пристрою, так і у медичному закладі (а.с.5, 6), а також особистими поясненнями ОСОБА_1 , у яких він підтвердив факт вживання ним алкогольних напоїв та подальшого керування транспортним засобом (а.с.7, 38).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п.2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ст.130 КУпАП передбачає притягнення водія до адміністративної відповідальності як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, відповідно до положень ст.130 КУпАП, законодавцем встановлено, що водій зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції, відмова, навіть якщо особа вважає, що не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння, не допускається.

Зазначене спростовує доводи апеляційної скарги щодо відсутності адміністративної відповідальності за порушення вимог п.2.5. Правил дорожнього руху України.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол був складений у відсутність та без участі ОСОБА_1 , якому копія протоколу не видавалась, його права не було роз`яснено, спростовуються його особистими підписами у протоколі, якими він підтвердив факт ознайомлення його з правами та обов`язками, передбаченими ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, та які свідчать про його участь у складанні протоколу. Крім того, в судовому засіданні суду першої інстанції так і під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтвердив факт підписання ним як протоколу про адміністративне правопорушення, так і його особистих пояснень.

Крім того, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 не був проведений та не складений відповідний акт, не забезпечено проведення огляду у медичному закладі, в протоколі відсутня інформація про проведення огляду на місці зупинки, свідки не залучались, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі, факт залучення свідків підтверджується як їх особистими підписами у протоколі, так і доданими до матеріалів справи письмовими поясненнями.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом під час скоєння ДТП спростовуються його особистими поясненнями, прийнятими працівниками поліції (а.с.7, 38), у яких він вказував, що дійсно рухався на адміністративній дорозі М05 Київ-Одеса в бік м. Одеса на автомобілі марки «»DAF» з напівпричепом, під час руху на напівпричепі лопнула шина, його почало заносити, в результаті чого здійснив зіткнення з відбійником, після чого напівпричеп перекинувся, а автомобіль розвернуло в бік на зустрічний бік дороги.

Посилання апелянтів на те, що ОСОБА_1 не підписував зазначені пояснення спростовуються тим, що під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтвердив те, що він підписував надані працівниками поліції документи.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, який критично віднісся до показів свідка ОСОБА_2 , який є батьком ОСОБА_1 , тобто є заінтересованою в розгляді справи особою. Крім того, покази даного свідка спростовуються іншими матеріалами справи, огляд яких наведено вище.

Також апеляційний суд вважає вірними висновки суду першої інстанції, про те, що покази допитаного свідка ОСОБА_3 не можуть доводити факт того, що за кермом автомобіля був саме ОСОБА_2 , оскільки свідок бачив тільки момент, коли ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виїжджали зі столової, проте, хто був за кермом автомобіля саме у момент дорожньо-транспортної пригоди, він не бачив, його на місці дорожньо-транспортної пригоди не було.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на місці або в умовах медичного закладу, що було встановлене в передбаченому законом порядку.

Що стосується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, апеляційна скарга не містить окремих доводів щодо вказаного правопорушення, однак з її змісту можливо дійти висновку, що апелянти вважають, що ОСОБА_1 не є суб`єктом даного правопорушення, оскільки не керував транспортним засобом під час ДТП, однак факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом встановлений в судовому засіданні.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчинених правопорушеннях, а тому висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП є законним та обґрунтованим, тому відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.

Позиція апелянта, яку він висловила в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст.33, 36 КУпАП на накладено стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та адвоката Осокіна Сергія Юрійовича залишити без задоволення

Постанову судді Котовського міськрайонного суду Одеської області Вергопуло А.К. від 16.12.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець