Номер провадження 3-в/754/3/22
Справа №754/5160/16-п
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 січня 2022 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Волчек Н.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 , про визнання постанови суду такою, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

13 січня 2022 року до Деснянського районного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з вказаною заявою, де просить суд визнати постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 10.05.2016 року по справі № 754/5160/16-п, якою його, ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп., такою що не підлягає виконанню.

В обгрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначає, що суд при ухваленні постанови по справі, окрім іншого, не врахував того факту, що посвідчення водія на момент розгляду справи він не отримував взагалі. Звернути увагу суду на це він не мав можливості, ооскільки не був присутній у судовому засіданні, так як перебував за межами Країни. На теперішній час він бажає придбати транспортний засіб, для отримання права керування яким йому необхідно здати іспити та отримати посвідчення водія. Однак, звернувшись до Територіального сервісного центру №5149 РСЦ МВС в Одеській області йому було відмовлено в цьому з причин того, що він, нібито ухиляється від здачі посвідчення водія і строк позбавлення громадянина спеціального права (посвідчення водія) обчислюється з дня видачі або вилучення такого документа. За таких обставин у нього вимагають здати посвідчення водія, якого він взагалі немає, оскільки раніше він його не отримував. Згідно довідки Територіального сервісного центру МВС № 5149 № 31/158/5149-К-97/ОП від 16.06.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації - Одеська область, Кодимський район, с. Серби, згідно бази даних комп`ютерного обліку Єдиного державного реєстру МВС України станом на 16.06.2021 року, посвідчення не отримував. Також зазначив, що він проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а судові виклики були направлені за адресою: АДРЕСА_2 , за даною адресою він ніколи не був зареєстрований та не проживав там.

За таких обставин ОСОБА_1 подав до суду заяву про визнання постанови суду такою, що не підлягає виконанню.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою заяву підтримав та просив її задовольнити з підстав наведених в заяві.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, суддя приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом, постановою Деснянського районного суду міста Києва від 10 травня 2016 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп..

Відповідно до довідки наданої канцелярією суду від 18.01.2022 року матеріали адміністративної справи № 754/5160/16-п на момент розгляду заяви ОСОБА_1 знищені. Матеріали наряду судових рішень за 2016 рік містять оригінал постанови Деснянського районного суду м.Києва від 10.05.2016 року, оригінал квитанції про оплату судового збору № 0.0.866118689.1 від 09.10.2017 року, лист ДПП УПП в м. Києві від 03.06.2016 року про виконання постанови суду (вх. № 23919 від 13.06.2016 року).

Постанову суду першої інстанції від 10.05.2016 року не було оскаржено в апеляційному порядку та рішення першої інстанції набуло чинності 23.05.2016 року.

Про розгляд справи в суді та про приняте рішення ОСОБА_1 було відомо, про що свідчить оригінал квитанції про оплату судового збору № 0.0.866118689.1 від 09.10.2017 року, яку приніс особисто ОСОБА_1 до суду, про що також свідчить його підпис на даній квитанції. З рішенням суду погодився, та не оскаржував його. Дані обставини не спрастовані і у судовому засіданні ОСОБА_1 .

Відповідно до приписів ст.299 КУпАП передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає до виконання з моменту її винесення, якщо інше не встановлено Кодексом та іншими законами. Відповідно до ст.303 КУпАП передбачено, що не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. Контроль за виконанням постанови згідно ст.305 КУпАП здійснюється органом, який виніс постанову.

У відповідності до положень ст.ст. 298-300, 308 КУпАП, копія постанови №754/5160/16-п відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП в частині позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік та в частині стягнення судового збору у розмірі 275 (двісті сімдесят п`ять) гривень 60 коп. була направлена 24.05.2016 року на виконання.

Крім того, 24.05.2016 року згідно даних, які містяться у програмі Автоматизованої системи документообігу суду "Д-3", дана постанова була направлена для виконання адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік до Управління патрульної поліції у м. Києві.

Згідно листа УПП у м. Києві ДПП від 03.06.2016 року за № 3373/41/11/02-2016 постанову Деснянського районного суду м. Києва суду № 754/1736/16 відносно позбавлення права керування транспортними засобами гр. ОСОБА_1 взято до виконання. Інформацію про позбавлення внесено до автоматизованої інформаційно-пошукової бази осіб, позбавлених такого права.

Порядок та процедура виконання постанов про накладення усіх видів адміністративних стягнень детально регламентується розділом V (ст.298-300) КУпАП, глава 25 якого містить основні (загальні) положення, а принцип обов`язковості виконання таких постанов для державних і громадських організацій, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян закріплений у ст.298 КУпАП.

Так, постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України, і звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову (ч. 1, 4 ст. 299 КУпАП), а згідно ч. 1 ст. 300 цього Кодексу така постанова виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до ч. 1 ст.317 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції. При цьому, навпаки, не підлягає виконанню постанова, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги, а у разі відстрочки виконання відповідно до ст. 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки (ч. 1 ст. 303).

Згідно ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою до виконання державними і громадськими органами, установами.

Посилання ОСОБА_1 про необхідність застосування до нього положень ст. 303 КУпАП щодо давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу з вищевикладених підстав.

Оскільки, постанова Деснянського районного суду міста Києва від 10.05.2016 року була звернута до виконання у строк, визначений законом, суд дійшов висновку, що підстави для визнання постанови такою, що не підлягає виконанню відсутні, в зв`язку з чим заява не підлягає задоволенню.

Також суд критично ставиться до посилань ОСОБА_1 , що суд напрявляв судові повістки за адресо де він не проживає, оскільки судові повістки направляються за адресою, яку зазначив правопорушник і яка відображена в протоколі про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною права на суд, та ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції»).

Також в рішенні у справі «Шмалько проти України» ЄСПЛ беззастережно зазначив, що передбачене частиною 1 статті 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

З огляду на викладене, дослідивши фактичні обставини справи, надавши оцінку доказам та доводам вказаним ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що вказана постанова суду в розумінні ст. 294 КУпАП не підлягає оскарженню.

Офіційне тлумачення положення частини другої статті 294 КУпАП стосовно оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення викладене в Рішенні Конституційного Суду №2-рп/2015від 31.03.2015 року.

Як зазначив Конституційний Суд в цьому рішенні, положення частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо оскарження необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною першою статті 284 цього кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у статті 24-1 цього Кодексу, про закриття справи.

Водночас порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення регламентується положеннями іншого розділу Кодексу, а саме розділом V "Виконання постанов про накладення адміністративних стягнень". Вони не перебувають у безпосередньому зв`язку з положеннями глави 24 розділу IV Кодексу, якими унормовується порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, ухваленої по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 294, 298-300, 303, 326 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання постанови Деснянського районного суду міста Києва від 10 травня 2016 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою його визнано винним та накладеного адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, такою, що не підлягає виконанню - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: