КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 361/257/22

30 травня 2022 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Ратнікової В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2022 року в справі про адміністративне правопорушення за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2022 року об`єднано справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.122-4 КУпАП, ст.124 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП за номерами: справа № 361/257/22 провадження № 3/361/793/22, справа № 361/259/22 провадження 3/361/794/22 та справа № 361/260/22 провадження 3/361/795/22, в одне провадження, якому присвоєно номер справи № 361/257/22 провадження № 3/361/793/22.

Визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 грн. (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) коп.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 21 лютого 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2022 року.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, визнаючи його винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП виходив з того, що доказів, які б спростовували обставини, зазначені в протоколах про адміністративні правопорушення суду не надано, отже, на думку апелянта, суд першої інстанції поклав саме на нього тягар доведення його невинуватості у вчиненні даних порушень.

Звертає увагу, що під час судового засідання в суді першої інстанції він заперечував вчинення вказаних адміністративних правопорушень та наполягав на необхідності детального дослідження кожного з інкримінованих йому звинувачень.

Вказує на те, що судом першої інстанції в оскаржуваній постанові допущено описку, а саме: зазначено час вчинення правопорушень 14 год. 35 хв., що не відповідає часу, який зазначений в протоколах про адміністративні правопорушення.

Зазначає, що у додатках до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 256115 зазначено акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проте такий огляд не проводився, а отже акт було складено та долучено до адміністративної справи з порушенням вимог Інструкції № 1452/735 та Порядку № 1103, а суд першої інстанції в свою чергу взяв даний акт, як доказ винуватості ОСОБА_1 .

Звертає увагу суд, що наявне в матеріалах справи направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до медичного закладу свідчить про те, що водій мав бажання пройти відповідний огляд в закладі охорони здоров`я.

Посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 256115 від 27 грудня 2021 року не містить тверджень, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, а в ньому зазначено лише, що водій відмовився пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest .

Зазначає, що до протоколу серії ААБ № 256115 не додані матеріали відеозапису.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 повністю підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАп , суд першої інстанції посилався на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджена письмовими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №2561115 від 27.12.2021, направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, актом огляду на стан сп`яніння, письмовим поясненням свідків від 27.12.2021 року, відеозаписом події з боді-камери працівника поліції.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. За змістом п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 256115, складеного поліцейським ВРПП Броварського РУП капралом поліції Яровим Максимом Івановичем 27 грудня 2021 року о 15 год. 26 хв., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «RenaultLogan», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Бровари, по вул.. Маяковського з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку на аналізаторі Drager Alkotest відмовився у присутності свідків чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Від підписання протоколу та від надання пояснень з приводу складеного протоколу ОСОБА_1 відмовився.

27 грудня 2021 року поліцейським Броварського РУП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції Хархуном О.С, було відібрано пояснення у ОСОБА_2 в яких він зазначив, що 27 грудня 2021 року о 14 год. 50 хв. за адресою: м. Бровари, вул. Маяковського, 97 він побачив, як водій на автомобілі «RenaultLogan» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив ДТП та побачив, що він в неадекватному стані, а саме- в стані алкогольного сп`яніння. Зазначає, що після прибуття наряду поліції водій пересів на пасажирське крісло та почав доказувати, що він не їхав. Зазначає, що він є свідком того, що дана особа їхала за кермом.

27 грудня 2021 року поліцейським Броварського РУП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції Хархуном О.С, було відібрано пояснення у ОСОБА_3 , в яких він зазначив, що 27 грудня 2021 року за адресою м. Бровари, вул. Маяковського він став свідком того, як працівники поліції в присутності двох свідків запропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі чи на газоаналізаторі Драгер 6820 на що водій відмовся в присутності двох свідків.

27 грудня 2021 року поліцейським Броварського РУП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції Хархуном О.С, було відібрано пояснення у ОСОБА_4 в яких вона зазначила, що 27 грудня 2021 року вона перебувала в м. Бровари разом з чоловіком у власному автомобілі та побачила автомобіль «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 червоного кольору. Як виявилось, водій ОСОБА_1 неадекватно себе поводив на дорозі, проїхав на червоне світло та здійснив ДТП, наїхавши на перешкоду у вигляді електроопори та потім втік з місця ДТП далі по вулиці. Коли вказаного водія наздогнали, він перебував у стані сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився у присутності двох свідків.

27 грудня 2021 року о 15 год. 26 хв. поліцейським ВРПП Броварського РУП капралом поліції Яровим Максимом Івановичем було виписано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції водію ОСОБА_1 до КНП Броварська БКЛ БРР БМР. Від проходження огляду водій відмовився.

27 грудня 2021 року поліцейським ВРПП Броварського РУП капралом поліції Яровим Максимом Івановичем було складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Відповідно до акту огляд проводився у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Зазначено, що ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився.

Окрім того з переглянутого в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної боді камери працівника поліції встановлено, що ОСОБА_1 поводив себе агресивно, вживав нецензурну лексику та словесно ображав співробітників поліції. Працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Drager» на що ОСОБА_1 погодився. В подальшому співробітником поліції було зроблено контрольний забір повітря та роз`яснено ОСОБА_1 , що йому необхідно видихати повітря у прилад до характерного «клацання». Два рази при спробі здійснити забір повітря ОСОБА_1 , не дочекавшись характерного звуку приладу, припиняв видувати повітря, а в подальшому взагалі відмовився від проходження огляду.

Аналізуючи вимоги закону та досліджені докази, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного та обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції в оскаржуваній постанові допущено описку, а саме зазначено час вчинення порушення 14 год. 35 хв., що не відповідає часу, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки в протоколі зазначено час вчинення правопорушення та час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому такі доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що у додатках до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 256115 зазначено акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проте такий огляд не проводився, а отже акт було складено та долучено до адміністративної справи з порушенням вимог Інструкції № 1452/735 та Порядку № 1103, а суд першої інстанції в свою чергу взяв даний акт, як доказ винуватості ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки, як встановлено з долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної боді камери працівника поліції , ОСОБА_1 спочатку погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Drager» , проте не виконав вказівки співробітника поліції відносно того, що повітря необхідно видихати у пристрій саме до характерного звуку пристрою у зв`язку з чим отримати результати огляду не виявлялось можливим. В подальшому ОСОБА_1 взагалі відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Отже доводи відносно того, що огляд на стан алкогольного сп`яніння не проводився спростовуються зафіксованими на боді камеру подіями.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що наявне в матеріалах справи направлення водія транспортного засобу на проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до медичного закладу свідчить про те, що водій мав бажання пройти відповідний огляд в закладі охорони здоров`я, оскільки, виписуючи направлення на проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, співробітники поліції керувались вимогами п. 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який визначає, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Отже, видача такого направлення визначена Інструкцією, а не бажанням водія ОСОБА_1 пройти огляд у закладі охорони здоров`я.

Доводи апеляційної скарги відносно того що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 256115 від 27 грудня 2021 року не містить тверджень, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, а в ньому зазначено лише, що водій відмовився пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Drager» не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, оскільки факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду підтверджується поясненнями свідків та відеозаписом з нагрудної боді камери працівника поліції. З вказаних доказів не встановлено, що ОСОБА_1 висловлює своє бажання проїхати для проходження огляду до закладу охорони здоров`я.

Окрім того, 27 грудня 2021 року поліцейським ВРПП Броварського РУП капралом поліції Яровим Максимом Івановичем було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ААБ № 256115 відповідно до якого 27 грудня 2021 року о 14 год. 35 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Бровари, по вул. Маяковського, був неуважним, не дотримався безпечної швидкості руху та допустив наїзд на перешкоду у вигляді електроопори. Своїми діями водій порушив п. 2.3 б та 12.1 Правил дорожнього руху за, що передбачена відповідальність за ст. 124 КупАП.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 2.3 б ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (далі ПДР), водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується наявними в справі доказами в сукупності, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення, схемою місця ДТП, показанням свідків та відеозаписом з нагрудної боді камери працівник поліції.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів щодо неправильності висновків суду першої інстанції в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що не заперечує ту обставину, що 27 грудня 2021 року , о 14 год. 35 хв. в м. Бровари по вул. Маяковського відбулося зіткнення автомобіля «RenaultLogan», д.н.з. НОМЕР_1 з електроопорою. В момент зіткнення він перебував у вказаному автомобілі, який орендує для використання в якості таксі, але в якості пасажира. На запитання суду хто перебував за кермом орендованого ним авто, ОСОБА_1 зазначив, що за кермом автомобіля був запрошений ним драйвер, який після ДТП залишив місце пригоди, а потім вийшов з автомобіля і пішов. При цьому ОСОБА_1 не надав суду жодного доказу на підтвердження вказаних ним доводів, а тому вказані доводи не можуть бути взяті судом до уваги.

Також 27 грудня 2021 року відносно ОСОБА_1 поліцейським Броварського РУП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції Хархуном Олександром Сергійовичем було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ААБ № 256123 відповідно до якого 27 грудня 2021 року водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «RenaultLogan», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на електроопору та, в порушення встановлених правил, залишив місце дорожньо- транспортної пригоди до якої він причетний, чим порушив вимоги п. 2.10А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КупАП.

Переглядаючи постанову суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_1 винним за ст. 122-4 КУпАП, суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильності висновків суду першої інстанції в частині визнання винним та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП.

Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи та надані на їх підтвердження і досліджені в судовому засіданні докази, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у їх достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналізуючи встановлені обставини справи та досліджені докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваної постанови не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які могли б бути підставою для її скасування, тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2022 року - залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суду, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: