КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/1124/2022 Доповідач-суддя Матвієнко Ю.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2022 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Матвієнко Ю.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Джас Ірини Василівни в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 21 січня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого різноробочим у будівельній галузі, проживаючого за адресою (згідно протоколу): АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 21 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Постановою суду встановлено, що водій ОСОБА_1 06 жовтня 2021 року о 02 год. 10 хв. у м. Києві на вул. Братиславська, 5 керував ТЗ Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота), огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій пройти відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Джас І.В. в інтересах ОСОБА_1 подала на неї апеляційну скаргу, в якій просила постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 21 січня 2022 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обгрунтовуючи скаргу, захисник Джас І.В. зазначила, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, а також не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

У апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що ані з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 307777 від 06.10.2021 року, ані з відеозаписів, які долучені до протоколу, незрозумілою є причина зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , а якщо зупинка є незаконною, незаконним є і складання поліцейським відносно ОСОБА_1 протоколу.

Крім того, на момент зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, йому працівниками поліції не були роз`яснені права та обов`язки водія щодо проходження огляду за допомогою технічного приладу або в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння, щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, що підтверджується відсутністю відеозапису працівника поліції на момент зупинки транспортного засобу, визначення працівниками ознак сп`яніння водія, причини складання протоколу.

При цьому, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, однак в такому огляді йому було вже відмовлено з поясненнями, що «протокол складений і вже пізно проходити такий огляд».

Також апелянт у апеляційній скарзі посилається на те, що до матеріалів справи не долучено безперервного відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, а з тих, що долучені, не вбачається, що поліцейськими особі, що притягається до адміністративної відповідальності, були роз`яснені права та обов`язки проходження водієм медичного огляду технічними засобами та/або в медичному закладі, порядок такого огляду, а також наслідки проходження/непроходження огляду на стан сп`яніння.

Захисник Джас І.В. у апеляційній скарзі також зазначила, що присутнім під час складання протоколу двом свідкам не пояснювалося, за якими ознаками поліцейськими зроблені висновки, що у ОСОБА_1 є ознаки сп`яніння. При цьому ознак сп`яніння у ОСОБА_1 насправді не було, а він був стомлений довгою дорогою, оскільки проїхав більше 700 км. з с. Черетів Верховинського району Івано-Франківської області до м. Києва. З долучених відеозаписів вбачається, що працівники поліції не пояснювали свідкам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що саме пояснював водій про свій стан, чи є останній в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, що вбачає можливу обізнаність про стан водія тільки зі слів працівників поліції.

Крім того, з відеозаписів, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 307777 від 06.10.2021 року, вбачається, що і ОСОБА_1 , і працівники поліції були у медичних масках, надітих на ніс та рот даних осіб, що унеможливлює встановлення працівниками поліції запаху алкоголю з порожнини рота водія. На відеозаписах відсутні вимоги працівників поліції зняти медичну маску, зняття масок самими працівниками поліції для встановлення ними запаху алкоголю. Таким чином, незрозумілим є питання, яким чином працівниками поліції був встановлений запах алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 . Друге питання, чи є запах алкоголю з порожнини рота самих працівників поліції при надітій ними на ніс та рот медичній масці, яка затримує запах особи, у якій дана маска одягнена, при можливості використання даної медичної маски більше 2 годин поспіль працівниками поліції.

З відеозаписів, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 307777 від 06.10.2021 року, вбачається, що у ОСОБА_1 відсутнє порушення координації рухів чи невпевнена хода, що не відповідає зазначеному в протоколі.

«Порушення мови», як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 307777 від 06.10.2021 року, є розмовною мовою ОСОБА_1 з відповідним гуцульським діалектом та способом вимови. Ці факти могли б підтвердити свідки, клопотання про виклик яких було заявлено захисником 11.01.2022 року.

Апелянт у скарзі зазначає, що у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи доказів того, якими способами поліцейськими було встановлено ознаки сп`яніння, відсутні підстави та докази необхідності проходження 06.10.2021 року на момент зупинки транспортного засобу огляду на стан сп`яніння особою, що притягається до адміністративної відповідальності. При цьому, з відеозаписів, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 307777 від 06.10.2021 року, вбачається, що весь час ОСОБА_1 намагався пояснити працівникам поліції їх неправомірні дії щодо примусу проходження огляду у зв`язку з відсутністю підстав зупинки авто і відсутністю у нього ознак сп`яніння.

Також, захисник у апеляційній скарзі посилається на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 307777 від 06.10.2021 року зазначено два свідка: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . При цьому, свідок ОСОБА_4 є громадянином іншої держави, який не знає української мови, бо працівник поліції на відеозаписі спілкувався з ним англійською мовою. Що саме ОСОБА_3 пояснював працівник поліції чи інша особа щодо причин його зупинки, до яких дій він долучався, які саме документи він підписує, чи були свідку зачитані протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 307777 від 06.10.2021 року та пояснення свідка від 06.10.2021 року, чи відповідає текст, підписаний свідком, тому, що йому пояснювали, з відеозапису, долученого до протоколу, встановити неможливо. Відсутній і відеозапис працівника поліції на підтвердження підписання свідком ОСОБА_4 протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 307777 від 06.10.2021 року та пояснень свідка від 06.10.2021 року.

Щодо свідка ОСОБА_2 , у апеляційній скарзі зазначено, що згідно пояснень ОСОБА_1 даний свідок вийшов з поліцейського автомобіля, що унеможливлює його об`єктивне та неупереджене ставлення до ОСОБА_1 . Також відсутній у справі і відеозапис підписання свідком ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 307777 від 06.10.2021 року та пояснень свідка від 06.10.2021 року.

Таким чином, в розумінні вимог КУпАП ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не можуть бути свідками по справі, а протокол про адміністративне правопорушення є сумнівним, оскільки складений з порушенням діючого законодавства.

Ще одним порушенням, на думку апелянта, є те, що ОСОБА_1 від підписання протоколу серії ААБ № 307777 від 06.10.2021 року не відмовлявся, а намагався написати свої пояснення щодо відмови від проходження огляду, однак працівник поліції відібрав у ОСОБА_1 протокол, мотивуючи тим, що не потрібно нічого пояснювати і пояснювати водій буде у суді, та в подальшому не надав ОСОБА_1 папір для викладення пояснень.

Крім того, захисник у скарзі посилається на те, що ОСОБА_1 працівником поліції пропонувалося лише пройти огляд на стан сп`яніння на місці, а у закладі охорони здоров`я не пропонувалося, що є порушенням порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння.

Таким чином, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 307777 від 06.10.2021 року вбачається упередженість працівників поліції, порушення порядку запинки транспортного засобу, порушення порядку роз`яснення прав водія, порушення порядку роз`яснення проведення огляду на стан сп`яніння, порушення визначення ознак сп`яніння, порушення порядку залучення свідків при складанні протоколу, порушення прав свідків, нероз`яснення свідкам, що вони підписують та текст свідчень, відсутність безперервності відеозйомки події 06.10.2021 року, відмова водію у наданні письмових пояснень і долучення їх до протоколу.

Вищенаведені дії свідчать про неправомірність та упередженість дій посадової особи - працівника поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 307777 від 06.10.2021 року, а також порушення працівниками поліції вимог КУпАП, Закону України «Про Національну поліцію».

З вищенаведених підстав захисник Джас І.В. просила скасувати постанову Деснянського районного суду м. Києва від 21 січня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

У апеляційній скарзі захисника Джас І.В. міститься також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, обґрунтоване тим, що після судового засідання, яке відбулось 21 січня 2022 року о 10 годині, захисником було написано розписку про отримання постанови суду від 21 січня 2022 року, яка повинна була бути видана захиснику протягом години після закінчення розгляду справи. Однак повний текст постанови захиснику вручено не було, а вже 22 січня 2022 року захисник виїхала за кордон, де і перебувала по 28 січня 2022 року. Таким чином, фактичне ознайомлення захисника з текстом постанови відбулося вже після 28 січня 2022 року, що свідчить про поважність причин пропуску строку та є підставою для його поновлення.

Апеляційний суд вважає за можливе задовольнити клопотання захисника Джас І.В. та поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки цей строк, на думку суду, пропущено з поважних причин.

В судовому засіданні захисник Джас І.В. апеляційну скаргу підтримала та просила про її задоволення з викладених у ній підстав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Джас І.В., яка підтримала апеляційну скаргу та просила про її задоволення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, зібраними у справі доказами є: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №307777 від 06.10.2021 року (а.с.2); пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с.4); диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с.6).

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність особи настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так само за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову осіб, які керують транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, диспозицією ч. 1 статті 130 КУпАП охоплюються одразу три склади адміністративного правопорушення: по-перше, керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Кожен склад складає окреме правопорушення. При цьому об`єктивна сторона останнього полягає саме у відмові від проходження зазначеного огляду.

У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, абз. 2 п. 27 роз`яснено, що якщо водій ухиляється від огляду, це є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що інспектор поліції о 02:10:02 роз`яснює ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан сп`яніння, зазначаючи, що в разі отримання позитивного результату на нього буде накладено 17 000 грн. штрафу та позбавлення прав на рік. Після цього, в присутності двох свідків о 02:19:57 поліцейський зазначає, що ними було зупинено водія, у якого є ознаки алкогольного сп`яніння та пропонує ОСОБА_1 о 02:20:20 пройти огляд за допомогою технічного приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 зазначає, що він відмовляється проходити огляд, так як проїхав більше 700 км. О 02:20:55 поліцейський при свідках пропонує ОСОБА_1 проїхати до лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 погоджується, але після уточнення поліцейського, що їхати до лікаря треба з ними, ОСОБА_1 о 02:21:05 зазначає, що відмовляється. Після цього поліцейський зазначає, що при свідках зафіксовано відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку. В подальшому, о 02:22:00 поліцейський ще раз роз`яснює ОСОБА_1 наслідки його відмови від виконання законної вимоги поліцейського про проходження огляду на стан сп`яніння, о 02:23:50 ще раз зазначає про штраф та позбавлення прав у зв`язку із відмовою від проходження огляду, а о 02:26:56 зазначає про те, що відносно ОСОБА_1 буде складено протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння при свідках.

Таким чином, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, винуватість особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №307777 від 06.10.2021 року, складеним та підписаним уповноваженою на це особою; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , які засвідчили своїми підписами факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Драгер»; диском з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, при перегляді якого підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» та у лікаря-нарколога.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала, та двома свідками; у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. У протоколі ОСОБА_1 зазначив, що він не згідний з протоколом, тому що він знаходився у тверезому стані після перевтоми, це можна побачити по камерам по трасі Київ-Чоп.

Зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння - нестійка хода, порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, виявлені працівниками поліції 06.10.2021 року у ОСОБА_1 в розумінні п.п. 2, 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право володіти і керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , який 06 жовтня 2021 року о 02 год. 10 хв. у м.Києві керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на вимогу працівника поліції відмовився.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 допустив порушення п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника Джас І.В. про те, що ОСОБА_1 працівниками поліції не були роз`яснені права та обов`язки водія щодо проходження огляду за допомогою технічного приладу або в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння, щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, апеляційним судом відхиляються, оскільки ці доводи спростовуються змістом протоколу, складеного уповноваженою особою, у якому зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано факт роз`яснення поліцейським ОСОБА_1 порядку проходження огляду на стан сп`яніння та наслідки відмови від його проходження, а також зазначено про стягнення, яке може бути накладено на правопорушника у разі відмови від виконання законної вимоги поліцейського про проходження огляду на стан сп`яніння.

Необгрунтованими є і доводи скарги про те, що ні з протоколу, ні з відеозапису не вбачається причин зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , оскільки дана обставина жодним чином не спростовує наявності у діях останнього складу адміністративного правопорушення, який полягає у відмові водія від виконання законної вимоги працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння (ч. 1 ст. 130 КУпАП). Крім того, ОСОБА_1 та його захисник із скаргами на неправомірні дії працівників поліції, в тому числі щодо безпідставної зупинки транспортного засобу, у компетентні органи не звертались.

Доводи апеляційної скарги захисника Джас І.В. про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, оскільки цей вид огляду йому не був запропонований працівником поліції, спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, при перегляді якого апеляційним судом встановлено, що в присутності двох свідків о 02:19:57 поліцейський зазначає, що ними було зупинено водія, у якого є ознаки алкогольного сп`яніння та пропонує ОСОБА_1 о 02:20:20 пройти огляд за допомогою технічного приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 зазначає, що він відмовляється проходити огляд, так як проїхав більше 700 км. Після цього, о 02:20:55 поліцейський при свідках пропонує ОСОБА_1 проїхати до лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 погоджується, але після уточнення поліцейського, що їхати до лікаря треба з ними, ОСОБА_1 о 02:21:05 від огляду у лікаря-нарколога відмовляється.

Необгрунтованими є і доводи скарги про відсутність у ОСОБА_1 за його поведінкою ознак алкогольного сп`яніння та безпідставність виникнення сумнівів у поліцейського з цього приводу, оскільки наявність чи відсутність у поліцейського підстав для пред`явлення вимоги про огляд, що входить у межі його повноважень, не може братися до уваги при вирішенні питання щодо наявності чи відсутності складу певного правопорушення.

Не беруться до уваги і доводи скарги про порушення поліцейським порядку огляду на стан сп`яніння, оскільки ці доводи скарги спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. Крім того, сам ОСОБА_1 при складанні протоколу щодо нього зауважень з приводу допущених порушень порядку огляду не висловив і в подальшому зі скаргами на дії поліцейських при оформленні протоколу не звертався.

Доводи скарги про суперечливість показань свідків та їх неузгодженість з матеріалами справи, є безпідставними, оскільки свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 засвідчили своїми підписами лише факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, і не повинні засвідчувати жодних інших обставин, зокрема, факт наявності у водія ознак сп`яніння. При цьому, у поліцейських відсутній обов`язок роз`яснювати свідкам, які саме ознаки сп`яніння наявні у водія, а з наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що поліцейський свідкам повідомив, що ним зупинено водія, у якого наявні ознаки сп`яніння, у зв`язку із чим останньому було запропоновано при свідках пройти огляд на стан сп`яніння як за допомогою технічного приладу «Драгер», так і у лікаря-нарколога у медичному закладі, від чого ОСОБА_1 відмовився, що, власне, і засвідчили свідки у протоколі своїми підписами.

Посилання захисника у скарзі на те, що свідки у поясненнях засвідчили лише факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер», не являються підставою для скасування обґрунтованого судового рішення, оскільки з відеозапису вбачається, що при свідках ОСОБА_1 працівником поліції було запропоновано пройти огляд як на місці за допомогою приладу «Драгер», так і у лікаря-нарколога, від чого водій відмовився.

Доводи скарги про те, що свідок ОСОБА_4 є громадянином іншої держави і не володіє українською мовою, відтак не може бути свідком, апеляційним судом відхиляються, оскільки згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Таким чином, присутність двох свідків при проведенні огляду водія на стан сп`яніння є обов`язковою у разі неможливості застосування поліцейським технічних засобів відеозапису. Натомість у даній справі відеозапис здійснювався, відтак пояснення свідків не є визначальними, оскільки відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на вимогу поліцейського зафіксована на відеозапису, який є належним та допустимим доказом в силу ст. 251 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що до матеріалів справи не долучено безперервного відеозапису з нагрудної камери поліцейського, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані, виходячи з наступного.

Ні Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року, ні Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року, не містять приписів про обов`язкове долучення до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення відео з бодікамери поліцейського, в тому числі повного відео з моменту зупинки.

Так, згідно п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Аналогічні положення містить Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015року, згідно п.1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Отже, долучення працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення фрагментів відео з відеозапису із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) щодо відмови особи від проходження медичного огляду на стан сп`яніння носить ініціативний характер і посилання апелянта на наявність такого обов`язку необґрунтовані.

Оцінюючи сукупність наявних у справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону. Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст.279, 280 КУпАП допущено не було, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено надані матеріали та прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були б підставами для її скасування та закриття провадження у справі, як про те ставилось питання в апеляційній скарзі, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. За таких обставин постанова судді Деснянського районного суду м. Києва від 21 січня 2022 року є законною та обґрунтованою, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника Джас І.В. - залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику Джас Ірині Василівні строк оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 21 січня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника Джас Ірини Василівни в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 21 січня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафув розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Ю.О.Матвієнко