Номер провадження: 33/813/460/22
Головуючий у першій інстанції Єршова Л. С.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2022 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду: Громік Р.Д.

за участю секретаря: Шлапак А.О.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2022 року, якою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень 00 копійок; стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 454 гривень,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наданих суду адміністративних матеріалів, 29 листопада 2021 року о 18 годині 50 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом BMW X-1, державний номер НОМЕР_1 , в м. Одеса на перехресті вул. Канатна з вул. Успенська, здійснила виїзд на дане перехрестя, утворивши затор та перешкоду транспортному засобу Toyota Camry, державний номер НОМЕР_2 , який здійснював поворот ліворуч з вул. Успенська на вул. Канатна, в наслідок чого допустила з останнім зіткнення.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.п.16.4 ДР України.

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №079252 від 29.11.2021 року за ст.124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання до суду першої інстанції з`явилася, вину в скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП не визнала в повному обсязі та пояснила, що вона 29.11.2021 року о 18.50 год. керувала власним транспортним засобом BMW X-1, державний номер НОМЕР_1 , в м. Одеса по вул. Канатна, рухалась в крайній лівій смузі руху в час пік, в дощову погоду. Рух по вул. Канатна був затяжний, а саме 1 метр в 5 хвилин часу. Після чого, за сигналом світлофору ОСОБА_1 зупинилась в зоні пішохідного переходу та автомобіль розташувався з виносом за бордюр тротуару на 1,5 метри. В цей час, в сторону перехрестя транспортний засіб Toyota Camry, державний номер НОМЕР_2 , здійснюючи поворот з вул. Успенська, не витримав відповідний радіус повороту та допустив зіткнення з автомобілем BMW X-1, державний номер НОМЕР_1 . З схемою Дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 була не згодна, так як вона не відповідає розміщенню транспортних засобів.

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2022 року визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень 00 копійок; стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 454 гривень.

Не погодившись із вищевказаною постановою суду, ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та постановити нову постанову, якою переглянути формулювання та розмір штрафа, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено матеріали справи та зроблено помилкові висновки.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заслухавши пояснення сторін, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визнаючи винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції згідно із вимогами ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясував всі фактичні обставин, що мають істотне значення для її розгляду, ухваливши законне та обґрунтоване рішення.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. 16.4 ПДР. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п. 16.4 ПДР України, який зазначений в протоколі працівником поліції.

Відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року №1306, якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступити від вимог пункту 10.4 цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. У разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, слід звернутися за допомогою до інших осіб..

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно із ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційним судом встановлено, що факт порушення ОСОБА_1 п. 10.6 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 124 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

1) протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №079253 від 29.11.2021р.;

2) схемою дорожньо-транспортної пригоди;

3) письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ..

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №079253 від 29.11.2021р. встановлено, що 29.11.2021 року о 18 годині 50 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом BMW X-1, державний номер НОМЕР_1 , в м. Одеса на перехресті вул. Канатна з вул. Успенська, здійснила виїзд на дане перехрестя, утворивши затор та перешкоду транспортному засобу Toyota Camry, державний номер НОМЕР_2 , який здійснював поворот ліворуч з вул. Успенська на вул. Канатна, в наслідок чого допустила з останнім зіткнення, чим порушила п.п.16.4 ДР України.

Протокол про адміністративне правопорушення - це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, однак може бути доказом у справі лише у разі відповідності вимогам ст. 256 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №079253 від 29.11.2021р., складений уповноваженою особою, а його зміст повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, при цьому протокол підписаний особою, яка його склала. Таким чином, апеляційний суд в силу вимог ст. ст. 251-252 КУпАП визнає його належним та допустимим доказом по справі.

Питання наявності у діях водія порушень ПДР та визнання особи винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення лежить у юридичній площині і відноситься виключно до компетенції суду.

Згідно із письмових пояснень ОСОБА_2 - водія транспортного засобу Toyota Camry, державний номер НОМЕР_2 , що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, вбачається, що останній 29.11.2021 року, керуючи транспортним засобом Toyota Camry, державний номер НОМЕР_2 , в м. Одеса по вул. Успенська, здійснював поворот ліворуч на вул. Канатна з дотриманням правил дорожнього руху на «зелений» сигнал світлофору. При цьому маневрі, ОСОБА_2 раптово побачив транспортний засіб BMW X-1, державний номер НОМЕР_1 , який перетнув стоп лінію та виїхав на перехрестя. ОСОБА_2 об`єктивно, як водій, не зміг в зазначеній ситуації сприятливо закінчити маневр, так як автомобіль BMW X-1 створив перешкоду при його завершенні маневру. ОСОБА_2 винним себе в скоєнні ДТП не вважає.

Із письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вину в скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП не визнала в повному обсязі та пояснила, що вона 29.11.2021 року о 18.50 год. керувала власним транспортним засобом BMW X-1, державний номер НОМЕР_1 , в м. Одеса по вул. Канатна, рухалась в крайній лівій смузі руху в час пік, в дощову погоду. Рух по вул. Канатна був затяжний, а саме 1 метр в 5 хвилин часу. Після чого, за сигналом світлофору ОСОБА_1 зупинилась в зоні пішохідного переходу та автомобіль розташувався з виносом за бордюр тротуару на 1,5 метри. В цей час, в сторону перехрестя транспортний засіб Toyota Camry, державний номер НОМЕР_2 , здійснюючи поворот з вул. Успенська, не витримав відповідний радіус повороту та допустив зіткнення з автомобілем BMW X-1, державний номер НОМЕР_1 . З схемою Дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 була не згодна, так як вона не відповідає розміщенню транспортних засобів.

Суд першої інстанції правильно критично поставився до пояснень ОСОБА_1 , так як з її пояснень вбачається, що остання намагається уникнути адміністративного стягнення, хоча вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства та підтверджується матеріалами справи.

Характер пошкоджень автомобілів в їх сукупності, з урахуванням наданих пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди, враховуючи вимоги вказаних пунктів та термінів ПДР України, не спростовують факту про те, що водій ОСОБА_1 не впевнилась у безпечності маневру, що призвело до ДТП та її наслідків.

Таким чином, оцінюючи вищезазначені докази окремо та в їх сукупності, ґрунтуючись на внутрішньому переконанні, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки такий висновок ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Апеляційний суд звертає увагу, що кожен водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Крім того, в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Зазначений висновок суду також відповідає завданням КУпАП, яким є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Своєчасний і правильний розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених, в тому числі ст. 124 КУпАП, має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб (п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік