Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Скорчиляс Г.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/206/21, за апеляційною скаргою захисника - адвоката Скочиляс Г.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.02.2021.

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 ( десять тисяч двісті ) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №299809 від 25.11.2020 та постанови судді від 15.02.2021 вбачається, що 25.11.2020 о 05 год.45 хв., в м.Ужгород вул.Легоцького, 27 ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги 2.5 Правил дорожнього руху України за, що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, поданій в інтересах ОСОБА_1 , захисник - адвокат Скочиляс Г.М. просить постанову судді від 15.02.2021 щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі. В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує про незаконність постанови суду першої інстанції та проведений розгляд без належного з`ясування фактичних обставин справи, в тому числі у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та без належного повідомлення про час та місце розгляду справи, що не відповідає вимогам ст.268 КУпАП. На її думку, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не відповідало вимогам ст.ст.7,9,33,245,280 КУпАП, що свідчить про упередженість судді під час розгляду справи та ухвалення у ній рішення, оскільки розгляд проведено поверхово. Захисник стверджує, що за встановлених у протоколі обставин, ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, алкогольні напої не вживав, однак поліцейські наполягали на тому, що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння та провокували його на конфлікт. Окрім того, копія протоколу, вручена ОСОБА_1 є нечитабельною,

-2-

що не можна вважати належним її врученням. Звертає увагу на те, що письмові показання свідків, викладені на друкованих та завчасно виготовлених бланках, а тому не можуть вважатися належними доказами винуватості ОСОБА_1 , більш того вказані свідки в судовому засіданні не допитувались, як і працівник поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення. У поданому апеляційному суду клопотанні захисник Скочиляс Г.М. в інтересах ОСОБА_1 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 15.02.2021, посилаючись на що такий строк пропущено з поважних причин, оскільки розгляд справи проведено без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , який про існування постанови щодо нього дізнався 10.03.2021, отримавши її копію в Ужгородському міськрайонному суді.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Скочиляс Г.М., які підтримали апеляційну скаргу та заявили, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані сп`янінні, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані по справі докази, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 не приймав участь у розгляді справи, при цьому копію постанови про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 отримав тільки 10.03.2021, що стверджується особистим підписом ОСОБА_1 в матеріалах справи про видачу копії судового рішення від 15.02.2021.

Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову, а тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та захист, причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, визнаються поважними, у зв`язку із чим, клопотання його захисника Скочиляс Г.М. про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а строк поновленню.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

-3-

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

З матеріалів справи та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що 25.11.2020 о 05 год. 45 хв. в м.Ужгороді вул.Легоцького,буд 27, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку останній відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 та захисником його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.

Зокрема, вина ОСОБА_1 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №299809 від 25.11.2020, яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення та який повністю відповідає вимогам ст.256 КУпАП, як щодо змісту так і щодо форми; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 25.11.2020, які підтвердили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому Законом порядку для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З установлених апеляційним судом обставин вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та не використав надане йому право на проходження медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

При цьому апеляційний суд враховує, що згідно п.1.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та

-4-

швидкість реакції, до ознак алкогольного сп`яніння, окрім інших, віднесено: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, тобто ті ознаки, що мали місце у даному випадку.

Враховуючи викладене у інспектора поліції були наявні всі підстави для ініціювання проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, від проходження якого останній відмовився, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Всупереч доводів апеляційної скарги, під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що поліцейський взводу 2 роти 1 Батальйону УПП в Закарпатській області Лебедєв М.С. був упереджений при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 і що в нього були підстави фальсифікувати такий. Тому, суд приходить до висновку, що вказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв в межах наданих йому повноважень, протокол ним складено згідно вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження захисника Скочиляс Г.М. в апеляційній скарзі про те, що висновки суду зроблено формально і такі не відповідають фактичним обставинам справи не знайшли свого підтвердження.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не являється суб`єктом даного правопорушення, оскільки за встановлених у протоколі обставин не керував транспортним засобом, а знаходився поруч, апеляційний суд відхиляє як такі, що не підтверджені будь-якими доказами й спростовані доказами, які наявні в матеріалах справи. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує і те, що ОСОБА_1 у письмовому поясненні по суті правопорушення зазначив, що винуватий.

При цьому, враховується те, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за встановлених у запровадженому протоколі обставин, суд апеляційної інстанції також приймає до уваги те, що відносно ОСОБА_1 працівником поліції також була винесена постанова серії ЕАМ №3475746 від 25.11.2020, згідно якої на водія ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП, за фактом порушення ОСОБА_1 п.15.10 «д» Правил дорожнього руху України, оскільки ОСОБА_1 здійснив стоянку транспортного засобу у місці, де транспортний засіб, що стоїть, робить неможливим рух для інших транспортних засобів або пішоходів.

У зв`язку з наведеним та за наявності не скасованої у встановленому законом порядку постанови про застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за фактом керування ним транспортним засобом 25.11.2020 о 05 год. 35 хв. в м.Ужгороді на вул.Легоцького,27, з порушенням п.15.10 «д» Правил дорожнього руху України, суд апеляційної інстанції визнає встановленим факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, встановлених судом першої інстанції при визнанні судом винним ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі захисника - адвоката Скочиляс Г.М. на те, що за встановлених у протоколі обставин ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння також є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 поставлено у вину порушення ним пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме обов`язку водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за невиконання якого передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

-5-

Доводи апеляційної скарги про допущення працівниками поліції при оформленні матеріалів ряду порушень також є безпідставними.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №299809 від 25.11.2020 зазначено: дату і місце його складання; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; дані про свідків; а також зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП. У протоколі містяться підписи поліцейського, який склав протокол, та свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , також підписав складений щодо нього протокол про адміністративне правопорушення та надав пояснення по суті адміністративного правопорушення.

Таким чином протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог, встановлених ст.256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

Також, не можуть бути задоволені доводи адвоката Скочиляс Г.М. про визнання неналежними доказами письмових пояснень свідків з підстав того, що інспектором поліції були використані надруковані заздалегідь підготовлені бланки пояснень в яких вже було надруковано текст, з якого витікає, що той чи інший водій відмовився від проходження освідування на предмет алкогольного сп`яніння, адже пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення свідками підписано, відповідно до вказаних пояснень, ОСОБА_1 було запропоновано в установленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до вимог ст.266 КУпАП та Інструкції.

До того ж вказані пояснення не є єдиними доказам та відповідають обставинам, що зафіксовані відеозаписом подій є послідовними та узгоджуються з поясненнями працівників поліції. В той же час, необхідно зазначити про те, що до апеляційної скарги не додано доказу, який би ставив підсумнів пояснення зазначених свідків та обставини викладені у протоколі.

Крім того, під час апеляційного розгляду не встановлено даних і про те, що у свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були підстави для обмови ОСОБА_1 в тому, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази, як у матеріалах справи, так їх не додано й до апеляційної скарги й на такі не посилався ОСОБА_1 та його захисник під час розгляду справи апеляційним судом.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість вищевказаних свідків у результатах розгляду справи.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги захисника про те, що всупереч вимог ст.268 КУпАП суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 та за відсутності даних про його належне сповіщення про час і місце розгляду справи, апеляційний суд вважає також такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції викладених у судовому рішенні та не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, а також не свідчать про порушення права ОСОБА_1 на захист. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що: факт розгляду справи без участі правопорушника не являється підставою для скасування чи зміни судового рішення у справах про адміністративні правопорушення; тим більше, що факт розгляду справи без участі ОСОБА_1 , враховано апеляційним судом як одну з підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

-6-

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнано винним у порушенні вимог, які передбачені пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, а призначене йому адміністративне стягнення таким, яке відповідає санкції вищевказаної статті - як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, і є справедливим.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги захисника Скочиляс Г.М. щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови щодо ОСОБА_1 , яке полягало у нез`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі захисника Скочиляс Г.М. не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені. Доводи апеляційної скарги з приводу неналежності окремих доказів носять формальний характер, ґрунтуються на власному тлумаченні норм законодавства і такий висновок не спростовують.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга захисника Скорчиляс Г.М. в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст.294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів чи виклику свідків, не заявлялось.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника - адвоката Скорчиляс Г.М., подане в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.02.2021.

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Скорчиляс Г.М., подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.02.2021 щодо ОСОБА_1 ,-без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: