Справа № 139/36/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Коломійцева В.І., розглянувши матеріали, що надійшли з Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ; фактична адреса проживання: АДРЕСА_2 , працюючого майстром райавтодору, за ст. 173, ч. 1 ст. 173-2, ст 185 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

15.01.2022 о 00:42 год. ОСОБА_1 за місцем свого фактичного проживання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме, умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

Крім того, того ж дня о 00:50 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у громадському місці біля будинку № 3 по вул Молодіжна в смт Муровані Курилівці, висловлювався нецензурною лайкою на адресу працівників поліції Нагородняка В. та ОСОБА_3 , наносив удари по їх службовому автомобілю, чим порушив громадський порядок і спокій громадян. На законну вимогу інспектора з РПП СПД № 1 лейтенанта поліції Нагородянка В. припинити порушення порядку не відреагував, при цьому, висловлювався в грубій формі на адресу поліцейських, погрожував їм фізичною розправою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушень визнав, у скоєному щиро розкаявся.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173, ч.1 ст. 173-2, ст. 185 КУпАП і повинен нести передбачену законом відповідальність.

Так, зокрема, відповідальність за ст. 173 КУпАП настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, настає, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

В п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного вище Закону міститься визначенняпсихологічного насильства, згідно з якого - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Також, відповідальність за ст. 185 КУпАП настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Відповідно до положень п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 8 від 26.06.1992 "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів", злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Крім визнання ОСОБА_1 своєї вини, його винуватість доводиться обставинами викладеними у протоколах про адміністративні правопорушення серії АПР18 № 722139 від 15.01.2022, АПР18 № 722140 від 15.01.2022, ВАБ № 439503 від 15.01.2022, заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_2 , висновком № 2 щодо результатів медичного огляду, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкцій, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, вважаю необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення передбачене санкцією ст. 185 КУпАП.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, природу та характер вчинених правопорушень, їх кількість, ступінь його вини, а також те, що ОСОБА_1 щиро розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризується позитивно, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 173, ч. 1 ст. 173-2, ст. 185 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення передбачене санкцією ст. 185 КУпАП у виді штрафу у максимальному розмірі передбаченому санкцією вказаної статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення. Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 173, 173-2 ч. 1, 185, 280, 283, 284 КУпАП України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ч.1 ст. 173-2, ст. 185КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення передбачене санкцією ст. 185 КУпАП у виді штрафу в розмірі 15 (п`ятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 496 гривень 20 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області.

Суддя: