Справа № 698/306/22
Провадження № 3/698/290/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 р. суддя Катеринопільського районного суду Черкаської області Баранов О.І., розглянувши в залі суду у селищі Катеринопіль матеріали справи, яка надійшла з Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , уродженої с. Новоселиця, Катеринопільського району, Черкаської області, українки, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої, АДРЕСА_1 , передбаченої ч. 1 ст. 156 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 332710 від 19.04.2022 року, ОСОБА_1 19.04.2022 о 12 год. 20 хв. за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 здійснила роздрібну торгівлю алкогольними напоями без марок акцизного податку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечила факт продажу алкогольних напоїв та пояснила, що вона не є суб`єктом підприємницької діяльності і відповідно не здійснює торгівлю алкоголем. Крім того, пояснила, що надала можливість працівникам поліції оглянути приміщення в яких, як на думку останніх, могли зберігатися алкогольні напоями. Однак, під час проведення огляду жодних заборонених до обігу речей виявлено не було.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна,винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягаєна громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 КУпАП встановлено відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, полягає у здійсненні роздрібної або оптової, включаючи імпорт або експорт, торгівля спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібна торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Відповідно до п. 13 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених наказом № 293 Міністерства зовнішніх економічних зв`язків і торгівлі України від 27.05.1996 року (з наступними змінами) зберігання та реалізація алкогольних напоїв дозволяється тільки за наявності марки акцизного збору встановленого зразка на пляшці або на одиниці іншої тари.

Відповідно до п. 27 вказаних вище Правил, працівники господарюючого суб`єкта зобов`язані не порушувати прав споживачів, визначених Законом України «Про захист прав споживачів», знати і виконувати Закони України « Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими иробами», «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», ці Правила, Порядок заняття торговельною діяльністю і правила торговельного обслуговування населення, затверджені постановою Кабінету МіністрівУкраїни від 08.02.1995 №108, та інші нормативні документи, що регламентують торговельну діяльність. За їх порушення працівники несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до ст. 226 Податкового кодексу України визначено порядок та умови щодо виготовлення, зберігання, продажу марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Відповідно до п. 226.1. ст. 226 Податкового кодексу України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Відповідно до п. 226.5. ст. 226 Податкового кодексу України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою № 1251 Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року, маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля - це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Отже, з наведеного випливає, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, може бути лише суб`єкт господарювання.

Із змісту вказаного вище протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, а отже, не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

За таких обставин вбачається, що особа, не будучи суб`єктом господарювання, здійснила роздрібну торгівлю алкогольними напоями без марок акцизного податку, що не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП. При цьому, за умови доведеності, вказані дії особи можуть містити склад іншого правопорушення, зокрема, передбаченого ст. 177-2 КУпАП.

Вирішуючи питання належної кваліфікації вказаного правопорушення, суддя враховує правові позиції, викладені ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), де ЄСПЛ серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на наведене суддя визнає, що він позбавлений законної можливості самостійно змінити кваліфікацію вказаного правопорушення, оскільки вказані дії призвели б до порушення передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права особи на справедливий і публічний розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя визнає, що справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю у діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. п. 1ч. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушеннящодо ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду в 10-денний строк з дня її винесення через Катеринопільський районний суд.

Суддя О.І. Баранов