Провадження № 33/801/373/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ан О. В.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В.В., з участю секретаря судового засідання Олійник Г.В., розглянувши апеляційну скаргу Вінницької митниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 27 квітня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 483 МК України,

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 квітня 2022 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 483 МК України закрито за відсутністю складу правопорушення.

У постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні дії спрямованої на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підставу для переміщення товару документів (електронна митна декларація №UA401020/2020/042609 від 15.09.2020, рахунок фактура (інвойс) №BGJ700 від 07.09.2020), що містять неправдиві відомості щодо відправника та/або одержувача, а також неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару.

При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що фактичне розмитнення транспортного засобу здійснено за ціною, яка була визначена самим митним органом на підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару, яка і зазначалась у розділах 12, 45, 46 електронної митної декларації. Зазначене є обставиною, що підтверджує відсутність умислу в діях ОСОБА_1 щодо порушення митних правил, оскільки митне оформлення автобетономішалки - марки SCANIA було здійснено саме зі сплатою відповідних митних платежів у сумі, встановленій самим митним органом.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, Вінницька митниця подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність постанови суду першої інстанції та винесення її за неповного дослідження обставин справи, просила постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 27 квітня 2022 року скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

В обґрунтування апеляційної скарги Вінницька митниця посилається на те, що судом першої інстанції не з`ясовано всіх обставин справи, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 483 Митного кодексу України підтверджена матеріалами справи, зокрема, відповіддю Королівства Швеції, тобто підтверджено надання до митного органу документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника та одержувача, а також вартості товару.

В судовому засіданні представник Вінницької митниці підтримала апеляційну скаргу з підстав викладених у ній.

Захисники Жук Н.В. в судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечували, надавши при цьому відповідні пояснення.

Заслухавши пояснення представника Вінницької митниці та доводи захисників особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Згідно вимог статті 289 КУпАП в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

На підтвердження обставин щодо поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження Вінницька митниця зазначає, що копію оскаржуваної постанови отримано 02 травня 2022 року, а апеляційну скаргу подано 05 травня 2022 року.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, а тому апеляційний суд дійшов висновку про необхідність поновлення Вінницькій митниці строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 27 квітня 2022 року.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі статтею 487 Митного кодексу України (далі МК України) провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП та статті 486 МК України завданням у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За правилами статті 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0188/40100/21 від 24.05.2021, 15.09.2020 в зоні митного контролю відділу митного оформлення «Вінниця» митного поста «Вінниця-центральний» Подільської митниці Держмитслужби декларантом ОСОБА_1 , з метою випуску у вільний обіг товару у митному режимі «імпорт» було подану митну декларацію за номером №UA401020/2020/042609 з прикріпленими до неї сканованими зображеннями товаросупровідних документів. За ЕМД заявлений товар: «Автобетономішалка, що була у використанні, - марка SCANIA, модель P420lb6x2hhz; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; календарний рік виготовлення 2008, модельний рік виготовлення 2008; тип двигуна: дизельний, робочий об`єм циліндрів 11705 см3; потужність двигуна: 309 kW; номер двигуна: не встановлено; колісна формула 6х2; кількість місць для сидіння згідно свідоцтва про реєстрацію 2; колір білий; маса в разі максимального завантаження 27,000 т; вантажопідйомність - 14,580 т; транспортний засіб не містить в своєму складі передавачі або передавачі та приймачі для використання на дорогах загального призначення; торговельна марка SCANIA; виробник SCANIA; країна виробництва NL».

Відправника товару не зазначено, однак згідно поданого рахунку фактури (інвойс) №BGJ700 від 07.09.2020 продавцем виступила шведська фірма «LUMAX AVTO». Одержувачем товару в графі 8 ЕМД зазначено ОСОБА_1 . Відповідно до графи 9 ЕМД особою відповідальною за фінансове врегулювання виступила ОСОБА_1 . У графі 22 ЕМД зазначено, що валюта та загальна сума за рахунок складає 15 300 доларів США. У графі 42 ЕМД зазначена ціна товару, яка становить 15 300 доларів США.

У графі 44 ЕМД зазначені документи, сертифікати і дозволи, які подані митному органу, а саме рахунок - фактура (інвойс) № BGJ700 від 07.09.2020, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, акт проведення митного огляду, документ, що підвереджує вартість перевезення товару, експертна довідка, митна декларація Республіки Польща.

Перевіркою встановлено, що товар «Автобетономішалка, що була у використанні, - марка SCANIA, модель P420lb6x2hhz; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ввезений на митну територію України 15.09.2020 у митному режимі «імпорт» в зоні діяльності митного поста «Мостиська» Галицької митниці Держмитслужби ОСОБА_2 . Як підставу для пропуску ОСОБА_3 подав до митного органу попередню ЕМД №UA401020/2020/042316 від 14.09.2020, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 01.10.2018, рахунок фактуру (інвойс) №BGJ700 від 07.09.2020.

30.04.2021 на запит Подільської митниці Держмитслужби надійшов лист за вх. 3957/20-3 Департаменту протидії митним правопорушенням та контрабанді Держмитслужби України з відповіддю митних органів Королівства Швеції. Згідно отриманої відповіді, товар «Автобетономішалка, що була у використанні, - марка SCANIA, модель P420lb6x2hhz; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 був проданий фізичною особою ОСОБА_4 громадянку України ОСОБА_5 за ціною 138 000 шведських крон (за курсом НБУ на час перетину митного кордону України вартість складає 440 330,40 грн), про що свідчить запис в рахунку фактура (інвойс) №100107 від 10.09.2020.

Відтак, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні дії спрямованої на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підставу для переміщення товару документів (електронна митна декларація №UA401020/2020/042609 від 15.09.2020, рахунок фактура (інвойс) №BGJ700 від 07.09.2020), що містять неправдиві відомості щодо відправника та/або одержувача, а також неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару.

Згідно з частиною першою статті 483 МК України відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» №8 від 03.06.2005, документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Отже, підроблення документів може полягати у повній фальсифікації або в частковій зміні змісту справжнього документа; способи підроблення документів можуть бути різні.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що адміністративне правопорушення було вчинене і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності винна у вчиненні цього правопорушення. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що матеріали справи не містять будь - яких належних та допустимих доказів які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_1 спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, та подання нею, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять відомості вартості товарів, оскільки фактичне розмитнення автобетономішалки здійснено за ціною, яка була визначена самим митним органом на підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару, яка і зазначалась у розділах 12, 45, 46 електронної митної декларації.

Як вірно зазначено місцевим судом, у заповненій митній декларації №UA401020/2020/042609 в розділах 12, 42, 45, 46 вказано вартість транспортного засобу: Автобетономішалка, що була у використанні, - марка SCANIA, модель P420lb6x2hhz; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 : 437 381,44 грн, що в перерахунку на офіційний курс, встановлений НБУ на день подання декларації становить 15 300 доларів США.

На підтвердження зазначеній ЕМД інформації декларантом було надано відповідні документи, зокрема рахунок фактуру (інвойс) BGJ700 від 07.09.2020 на суму 15 300 доларів США. З розділу 47 митної декларації вбачається, що декларантом визначено та сплачено розмір митних платежів, а саме: ввізне мито (код 120), в розмірі 10% відсотків від вартості товару в сумі 43 738,14 грн, податок на додану вартість (код 128), в розмірі 20% від заявленої вартості товару та розміру ввізного мита в сумі 96 233,92 грн.

На підтвердження придбання автомобільного транспортного засобу марки SCANIA, модель P420lb6x2hhz; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 за вартістю, що зазначена у ЕМД №UA401020/2020/042609, ОСОБА_1 здійснила перерахування грошових коштів в сумі 8 000 доларів США, 6 600 доларів США та 700 доларів США (загальна сума 15 300 доларів США), що підтверджується копіями відповідних квитанцій.

Зазначене дає підстави для висновку, що митне оформлення автобетономішалки - марки SCANIA було здійснено саме зі сплатою відповідних митних платежів у сумі, встановленій самим митним органом.

Також судом першої інстанції зазначено про те, що вартість, яка вказана в митній декларації у доларах США фактично не відрізняється від вартості, яку було зазначено митними органами Швеції у шведських кронах, їх різниця пов`язана із коливанням курсу валют та тим, що купівля товару - транспортного засобу та ввезення його на митну територію України здійснювались у різні дні за можливої зміни таких курсів валют.

Що стосується офіційної відповіді Королівства Швеції, на яку посилається скаржник, то слід зауважити, що місцевий суд обґрунтовано звернув увагу на вказану відповідь про перевірку достовірності вартості товарів, з якої слідує, що інформацію шведській митниці надавали шведські компанії, документи є копіями із бізнес системи, через що вони не можуть перевірити додані документи, як справжні (а.с. 58).

Виходячи з положень статті 8, статті 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Отже, на підставі законодавчих норм і відповідної практики ЄСПЛ можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст.6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

Відтак, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що оскільки факт підробки поданих ОСОБА_1 документів не доведено, а митне оформлення автобетономішалки - марки SCANIA було здійснено саме зі сплатою відповідних митних платежів у сумі, встановленій самим митним органом, відсутні і підстави стверджувати про те, що гр. ОСОБА_1 вчинила порушення, передбачене частиною першою статті 483 МК України.

В даному випадку митним органом не доведено обставин вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підставу для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника та/або одержувача, а також неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, а тому є недоведеним наявність об`єктивної сторони інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 483 Митного Кодексу України.

При розгляді справи місцевий суд правильно встановив фактичні обставини справи, надав належну правову оцінку наявним в матеріалах справи і дослідженим у судовому засіданні доказам у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 483 МК України.

Доводи апеляційної скарги фактично водяться до незгоди з постановленим судовим рішення та висновків суду не спростовують.

Апеляційний суд, погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки ці висновки ґрунтуються на вимогах закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ч. 1 ст. 483 МК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Поновити Вінницькій митниці строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 27 квітня 2022 року.

Апеляційну скаргу Вінницької митниці залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 27 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В. В. Оніщук