ПОСТАНОВА

іменем України

19 січня 2022 року м. Володимир

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Лященко О.В., за участю секретаря судових засідань Вараниці А.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Ханзерук В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності гр-на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №071216 від 04 листопада 2021 року, складеного інспектором СРПП Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області Гоменюком В.Л., вбачається, що 04 листопада 2021 року о 21 год 36 хв в м.Устилуг по вул.. Володимирській водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «Land Rover», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , приходжу до висновку, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, підлягає встановленню чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з вимогами ст.ст.252, 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діянь, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого цим кодексом, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Судовий розгляд справи повинен проводитись у межах визначених у протоколі обставин про адміністративне правопорушення, який є фактичним обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Сам протокол про адміністративні правопорушення, за відсутності інших доказів, не є, на думку суду, належним і допустимим доказом в розумінні ч.1 ст.251 КУпАП.

Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Суд не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав. Суду пояснив, що він на час інкримінованого йому адміністративного правопорушення проходив службу в органах Державної митної служби, у вказаний день перебував на черговій зміні і за вечерею випив склянку пива. Близько 21 год 30 хв він поїхав в магазин в м.Устилуг, щоб купити деяких продуктів харчування. Припаркувавши машину поблизу магазину, побачив що за ним слідом приїхав службовий автомобіль поліції і йому інспектор заявив про допущене ним порушення ПДР, а саме здійснення маневру без ввімкненого покажчика повороту, що не відповідало дійсності. Тоді інспектор попросив йому надати страховку та документи на автомобіль, дану вимогу він виконав. Після цього інспектор запропонував пройти обстеження на стан сп`яніння, хоча він особисто перебував у захисній масці перед входом в приміщення магазину, що мотивував наявністю запаху алкоголю. На запитання, чи вживав він спиртні напої, він ствердно повідомив, що за вечерею випив стакан пива і не вважає, що від цього настав стан алкогольного сп`яніння. На пропозицію пройти обстеження на місці зупинки автомобіля він відмовився, оскільки не довіряв працівникам поліції та приладу, яким вони користуються. На запитання, чи готовий він пройти обстеження в закладі охорони здоров`я, погодився, однак направлення йому не виписали та не забезпечили проходження такого обстеження. Після деяких роздумів він спитав дозволу скористатись правовою допомогою адвоката, на що йому дозволили і почали складати даний протокол. Він неодноразово заявляв про необхідність участі адвоката та про його направлення для обстеження в закладі охорони здоров`я, однак йому було відмовлено. Від керування автомобілем його не відсторонили. При складанні протоколу і при всій цій події були присутні візуально відомі йому працівники певних підрозділів Державної митної служби, які з`явились там ніби випадково, і яких він після закінчення процедури оформлення протоколу бачив на митному переході та спілкувався з ними з приводу даного інциденту та надавав пояснення. Від несення служби його не відсторонили за відсутності для цього підстав. Здавши зміну, він відразу поїхав у Нововолинську ЦМЛ, де пройшов обстеження на стан сп`яніння у встановленому для водіїв порядку. Висновок тверезий, показання сертифікованого приладу 0, 00 проміллє. Вважає дану подію провокацією з метою дискредитувати його по службі. Просить закрити щодо нього справу.

До матеріалів справи долучено DVD-R диск, на якому містяться чотири відеофайли, які записані різними джерелами відеозапису із застосуванням різного програмного забезпечення, та акт огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, без підпису водія та свідків події.

Події, відображені на відеозаписах, повністю відповідають поясненням ОСОБА_1 .

При цьому суд звертає увагу на ту обставину, що вказані відеозаписи події є отриманими з невідомих джерел, не в установленому порядку і не зазначені в протоколі, в якому відсутні посилання на факт здійснення відеофіксації правопорушення та на технічні засоби, за допомогою яких здійснювався даний відеозапис, а тому вони є неналежними доказами винуватості особи в розумінні ст.251 КУпАП.

Інспектором СРПП Володимир-Волинського РВП Гоменюком В.Л. був складений Акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. В даному акті інспектором зазначається: «Огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота», про нестійку ходу, вказану як ознаку сп`яніння в протоколі про адміністративне правопорушення, в Акті не згадується. Даний огляд проведено, згідно Акту, за допомогою газоаналізатора алкотестера Драгер, без зазначення його назви та серійного номера, що унеможливлює його ідентифікацію.

Як вбачається з дослідженого судом відеозапису події, з пояснень ОСОБА_1 в суді та його письмових пояснень на бланку протоколу про адміністративне правопорушення, на його неодноразові вимоги, в тому числі й письмові, не було забезпечено дотримання вимог закону щодо його направлення для проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я. Окрім цього, в матеріалах справи таке направлення водія відсутнє, із відеозапису вбачається що інспектор поліції його взагалі не складав.

Зі змісту ч. 5 ст. 266 КУпАП слідує, що проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 N 1103 затверджено «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Так, згідно з п.2 Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з Ознаками такого стану, встановленими МОЗ і МВС. Пункт 3 зазначеного Порядку передбачає можливість проведення огляду як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням. спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я. Згідно п. 6,7 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський згідно п.8 Порядку в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п.10 Розділу II Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу(затвердженої спільним наказом №1452/735 від 09.11.2015 p.), проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. В разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статі 266 КУпАП (п.7 Інструкції).

Суд вважає, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи та в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення, відповідно, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВСУ від 26.06.2019 року у справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17. Суд, у свою чергу позбавлений права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Наведене свідчить про недотримання інспектором СРПП Володимир-Волинського РВП Гоменюком В.Л. процедури і порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія.

Як і огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, так і проведення такого огляду в закладах охорони здоров`я має відбуватися виключно з дотриманням порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 5 ст. 266 КУпАП). Оскільки відповідно до вимог ч.6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, він вважається недійсним.

Як вбачається з наданих ОСОБА_1 пояснень, від керування автомобілем його працівники поліції не відсторонили. При складання протоколу і при всій цій події були присутні візуально відомі йому працівники певних підрозділів Державної митної служби, які з`явились там ніби випадково, і яких він після закінчення процедури оформлення протоколу бачив на митному переході та спілкувався з ними з приводу даного інциденту та надавав пояснення. Від несення служби його також не відсторонили за відсутності для цього підстав. Здавши зміну, він відразу поїхав у Нововолинську ЦМЛ, де пройшов обстеження на стан сп`яніння у встановленому для водіїв порядку. Висновок тверезий, показання сертифікованого приладу 0, 00 проміллє, що стверджується наданим ним консультаційним висновком №1/2 від 05.11.2021 року, складеного лікарем-наркологом Нововолинської ЦМЛ.

Пункт 3 частини першої статті 35 Закону України "Про національну поліцію", вказує на те, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення. Дана норма передбачає право поліцейського зупиняти автомобілі, які по оперативній інформації причетні до скоєння правопорушень та ухиляються притягнення до відповідальності тощо.

У матеріалах справи відсутні будь-які відомості про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, вчинене як вбачається з відеозапису події на думку працівників поліції при здійсненні маневру без увімкнення покажчика повороту, що й стало підставою для перевірки його документів та подальшого обстеження на стан сп`яніння.

Крім цього, судом поза всяким сумнівом встановлено, що ОСОБА_1 намагався отримати консультацію адвоката при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, але в силу обмеженості у часі, близько 20 хвилин, він не зміг забезпечити явку адвоката та надання йому кваліфікованої консультації. При оголошенні інспектором поліції його прав та обов`язків, він наполягав на забезпеченні присутності захисника. Інспектор поліції не роз`яснив ОСОБА_1 право на надання захисника за рахунок держави, чим порушив право на захист. Також, інспектор поліції висловив свою позицію, нехай адвокат буде, але він продовжить складати протокол про адміністративне правопорушення.

Вказане свідчить про грубе порушення права на захист та формальне ставлення працівника поліції до забезпечення дотримання вимог закону, що неминуче призвело до обмеження права водія на отримання правової допомоги для захисту своїх прав (Ухвала ВСУ від 06.12.2021 року у справі №686/9357/21).

За таких обставин справи суд приходить до висновку, що працівники поліції безпідставно пред`явили вимогу до водія ОСОБА_1 , який на момент пред`явлення такої вимоги транспортним засобом не керував і направлявся продуктовий магазин з захисною маскою на обличчі, де за відсутності законних на те підстав пред`явили вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, та після відмови останнього від проходження такого огляду, не забезпечивши йому право на захист, не виконавши вимоги закону щодо направлення водія для огляду в закладі охорони здоров`я, вказавши надумані підстави, а саме керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), незаконно склали щодо останнього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАп, а тому приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 9, 247, 256, 283, 284, ч.1 ст.130 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти діб з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 21 січня 2022 року.

Суддя/-/ підпис.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду Волинської області Олександр ЛЯЩЕНКО