ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2022 Справа №607/3242/22

провадження № 3/607/1905/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азейбарджану, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів не працюючого,

за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №258790 від 13 лютого 2022 року, 13 лютого 2022 року о 01 год. 54 хв. в м. Тернополі по вул. 15 квітня, 18, водій керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю із порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора ALCOTEST 6820 AКНJ 0251 (провірка дійсна до 16.11.2022) та огляду в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР водій категорично відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та зазначив, що 13 лютого 2022 року до нього зателефонувала його дівчина та попросила забрати її, а тому він поїхав за нею, при цьому останній не заперечив, що керував транспортним засобом без посвідчення водія. В подальшому коли він забрав свою дівчину вони заїхали до магазину АТБ, щоб купити води. Після цього, до них підійшли працівники поліції та вказали, що у нього не горить один габарит, однак усі габарити були справними. В подальшому працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора ALCOTEST або проїхати у медзаклад, проте оскільки вони не повідомили йому законну причину зупинки, він відмовився від проходження огляду.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Синюк А.С. в судовому засіданні подав письмове клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, зі змісту якого вбачається, з огляду на наступне. Так, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис із «зовнішніх камер спостереження» на думку сторони захисту не є допустимим доказом у даній справі, оскільки долучений із порушенням КУпАП. Щодо доданого працівниками направлення на проведення огляду в закладі охорони здоров`я звертає увагу суду, що у ньому зазначено про доставлення особи на огляд у заклад охорони здоров`я, втім о попередньо зазначеній годині ОСОБА_1 перебував на місці події, про дане направлення йому взагалі нічого невідомо, саме направлення йому не оголошувалось та не вручалось для ознайомлення. Окрім цього, рапорт працівника поліції не може слугувати належним і допустимим доказом по справі, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції. Рапорт не містить фактичних даних на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і тому, в контексті положень ст.251 КУпАП не можуть бути доказом у даній справі про адміністративне правопорушення. Також, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки №12-01/5325 від 27.08.2021 не може слугувати як належний та допустимий доказ по справі, оскільки вій не надався ОСОБА_1 на ознайомлення, відтак сторона захисту ставить під сумів, що останньому надавався саме цей пристрій, який вимірює стан алкогольного сп`яніння. Також звертає увагу, що із долученого до матеріалів справи вбачається, що працівник поліції не в змозі пояснити ОСОБА_1 причину зупинки колісного транспортного засобу, оскільки о 01:50 працівник поліції вказує на порушення правил ПДР, о 01:52 вказує на інше порушення правил ПДР, зокрема п.5.2., 01:54, 01:57 працівник поліції вказує, що ОСОБА_2 імовірно вчинив адміністративне та/або кримінальне правопорушення, 02:15 працівник поліції вказує, що ОСОБА_2 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, 02:19 працівник поліції не в змозі назвати причину зупинки колісного транспортного засобу, 02:42 невідомий працівник поліції вказує, що у ОСОБА_1 відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, відтак, з урахуванням Постанови Верховного Суду від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17 та від 17.07.2019 року у справі № 334/305/17 (2-а334/221/17, в якій зазначено, що поліцейський не має права вимагати посвідчення водія, ОСОБА_1 діяв відповідно до чинного законодавства України.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Синюк А.С. підтримав подане ним клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення та просив провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Шевчук В.О. вказав, що у матеріалах справ відсутній акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Крім того, як вбачається з направлення на проведення огляду в закладі охорони здоров`я останній складений пізніше протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №258790 від 13 лютого 2022 року, зокрема протокол складений о 02 год. 58 хв., натомість направлення о 03 год. 02 хв. Також звернув увагу на те, що фактичної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не було. З огляду на викладене просив провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_3 суду пояснив, що здійснюючи патрулювання 13 лютого 2022 ними був помічений транспортний засіб у якого при русі не горів задній габарит. Після зупинки даного транспортного засобу по вул. 15 квітня, 18 в м. Тернополі, при спілкуванні з водієм ОСОБА_1 в останнього було встановлено наявність ознак алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю із порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. На його пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора ALCOTEST на місці зупинки чи в медичному водій ОСОБА_1 категорично відмовився. Додатково зазначив, що на місце зупинки водія ОСОБА_1 приїхало багато сторонніх осіб, а тому з метою запобігання будь яких незаконних дій був викликаний додатково поліцейський патруль в тому числі і капітан роти ОСОБА_4 . Зауважив, що поліцейський ОСОБА_4 не складав, адміністративного протоколу щодо гр. ОСОБА_1 , з останнім близько не спілкувався та його висловлювання, щодо запаху алкоголю від пасажирів, які перебували разом з водієм ОСОБА_1 , а не в останнього, є лише припущенням.

Суд, заслухавши пояснення учасників, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП виходячи з наступних підстав:

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, водій транспортного засобу повинен не тільки погодитись на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а і своєю процесуальною поведінкою забезпечити можливість проведення такого огляду і не створювати перешкод щодо реальної можливості його проведення в установленому законом порядку.

За невиконання вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, передбачена відповідальність статтею 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

За змістом статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Пунктами 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкції) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

16.02.2021 Верховною радою України прийнято закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» №2695, яким редакція ч. 2 ст. 266 КУпАП змінена наступним чином: «Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення».

На думку суду, словосполучення в законі «Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння….» охоплює повністю процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, тобто як фіксацію огляду так і фіксацію процедури відмови водія від огляду.

Тож, після набуття законом чинності, працівникам поліції дозволяється проводити огляд на стан сп`яніння без свідків. При цьому, доказами має бути відеофіксація огляду. Обов`язок присутності свідків виникає лише у разі, якщо працівник поліції не має відеореєстратора чи іншого технічного засобу відеозапису.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена наступними матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- відомостями зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №258790 від 13 лютого 2022 року, згідно яких ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора ALCOTEST 6820 AКНJ 0251 (провірка дійсна до 16.11.2022) та огляду в КНП ТОМЦСНЗ ТОР;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП ТОМЦСНЗ ТОР від 13 лютого 2022 року, відповідно до якого у результаті огляду проведеного уповноваженою особою патрульної служби у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю із порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 125088 від 13 лютого 2022 року за порушення ОСОБА_1 вимог ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- рапортом інспектора роти № 3 батальйону УПП в Тернопільській області Проць В. від 13 лютого 2022 року;

- відеозаписом із нагрудної камери патрульних поліції під назвою «export-5ly0q»з якого встановлено, що працівниками поліції було виявлено гр. ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 . Працівником поліції вході спілкування з ОСОБА_1 було виявлено у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю із порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук та їх озвучено (01 хв. 34 сек. відеозапису, що відповідає фактичному часу 01 год. 51 хв. 59 сек.), відтак, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу. Зокрема на проміжку відеозапису з 50 хв. 31 сек., що відповідає фактичному часу 02 год. 45 хв. 55 сек. до 59 хв. 18 сек., що відповідає фактичному часу 02 год. 49 хв. 45 сек., працівник поліції неодноразово пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте останній жодної відповіді на пропозицію поліцейського не надав. А тому працівник поліції розцінив мовчання ОСОБА_1 , як ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (59 хв. 20 сек. відеозапису, що відповідає фактичному часу 02 год. 49 хв. 45 сек.), та роз`яснив ОСОБА_1 , що за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на нього буде складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В подальшому ОСОБА_1 було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України.

Із розписки ОСОБА_5 від 13 лютого 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом.

Факт керування ОСОБА_5 автомобілем Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 та відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не заперечується особою, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Доводи захисника з приводу не оголошення та не вручення ОСОБА_5 направлення на огляд водія до медичного закладу суд вважає безпідставними, оскільки направлення на огляд водія до медичного закладу передбачено для вручення лікарю у випадку його проведення, а оголошення та вручення копії такого направлення собі, яка притягується до відповідальності, не передбачено законодавством.

Слід зауважити, що водій ОСОБА_5 не доставлявся до медичного закладу для проведення огляд на стан алкогольного сп`яніння, на підставі чого о 02.58 год. 13.02.2022 поліцейським відносно останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову останнього від проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

При цьому суд приймає до уваги наявні розбіжності у часі складання протоколу про адміністративне правопорушення та направлення на огляд водія до медичного закладу, однак вважає їх несуттєвими, оскільки різниця у часі складає кілька хвилин а саме, 4 хв. та такими, що не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Суд також вважає, що не має істотного значення для вирішення питання про наявність складу правопорушення в діях водія транспортного засобу встановлення факту оформлення відповідного акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, оскільки наявність або відсутність акту огляду в матеріалах справи не впливають на правову оцінку дій водія транспортного засобу, який відмовився від проходження відповідного огляду на вимогу поліцейського.

Окрім цього, суд відхиляє доводи сторони захисту з приводу того, що о 02 год. 42 хв. невідомий працівник поліції вказує, що у ОСОБА_1 відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки як встановлено в судовому засіданні з пояснень свідка ОСОБА_3 та зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери патрульних поліції, працівник поліції ОСОБА_4 , не входив до складу екіпажу, який здійснював зупинку транспортного засобу, а лише був викликаний у складі додатково поліцейського патруля, з метою запобігання вчинення будь яких незаконних дій, оскільки на місце події, приїхало багато сторонніх осіб.

При цьому суд звертає увагу, що працівник поліції ОСОБА_3 , який здійснював зупинку транспортного засобу та відповідно складав протокол про адміністративне правопорушення, чітко та неодноразово вказував ОСОБА_1 на наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, зокрема різкий запах алкоголю із порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери патрульних поліції.

Суд також вважає за необхідне наголосити, працівники поліції за власним переконанням оцінюють стан водія транспортного засобу та наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння і у випадку якщо в останніх є підстави вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Посилання сторони захисту на те, що свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки №12-01/5325 від 27.08.2021 не може слугувати як належний та допустимий доказ по справі, оскільки вій не надався ОСОБА_1 на ознайомлення, не є слушними, так як жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 , під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, пред`являв вимогу про надання йому сертифікату для ознайомлення, матеріали справи не містять.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

В судовому засіданні встановлено, що поліцейським було дотримано порядок проведення огляду на стан сп`яніння, передбачений законом, а доводи сторони захисту викладені в судовому засіданні та в клопотанні про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 , суд вважає такими, що не спростовують доказів наданих на підтвердження вини останнього у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зібрані по справі докази є належними та допустимими, взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні.

Інші обставини, на які посилається ОСОБА_1 та його захисник, не спростовують факту вчинення адміністративного правопорушення.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення" (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року).

З огляду на вищенаведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд відповідно до ст. ст. 33, 34, 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність, а тому приходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки, згідно довідки Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції від 14.02.2021 року, по даний Інформаційного порталу Національної поліції України, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення водія не отримував.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) 00 грн, який стягнути в дохід держави.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 3001 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі), 00 грн в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяН. Р. Кунець