Провадження № 3-в/712/9/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Кончиної О.І.

за участі секретаря Тимошенко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси подання Соснівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області про вирішення питання, щодо звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт, накладеного постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.10.2019 у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло подання про вирішення питання щодо звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт, накладеного постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.07.2019 у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Подання мотивоване тим, що постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.10.2019 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 ч.1 КУпАП, та до нього застосовано стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт. Постанова набрала чинності 17.12.2019 та 08.01.2020 був взятий на облік Соснівського РВ філії ДУ Центр пробації в Черкаській області. 10.01.2020 ОСОБА_1 було ознайомлено з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 год. суспільно корисних робіт. ОСОБА_1 не заперечував проти відпрацювання, проте повідомив, що не має паспорту та ідентифікаційного коду та має намір відновити загублені документи. Однак після неодноразових викликів ОСОБА_1 до Соснівського РВ філії ДУ Центр пробації в Черкаській області так і не з`явився. У зв`язку із відсутністю документів, що посвідчують особу ОСОБА_1 був позбавлений можливості відпрацювати призначені йому суспільно корисні роботи.

Посилаючись на: рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008, яке, в силу ч.1 ст.2 КУпАП, ст.9 Конституції України, ст.19 ЗУ «Про міжнародні договори України», ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства та обов`язкове для застосування судами як джерело права; рішення Конституційного Суду України від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), орган пробації вважає за можливе, за неврегульованості цього питання КУпАП, застосувати в даному випадку ст.80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі). На підставі наведеного, просить суд вирішити питання, про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення накладеного постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.10.2019.

Дослідивши подання та особову справу відносно ОСОБА_1 , суд дійшов наступних висновків.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.10.2019 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП і накладено стягнення у виді суспільно-корисних робіт, загальним терміном 120 годин.

Відповідно до рапорту ст. дільничного офіцера поліції СДОП ВП Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, ОСОБА_1 за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 не перебуває та інше місце перебування не встановлено.

Відповідно до статті 325-1 КУпАП виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт здійснюється шляхом залучення порушників до суспільно корисної праці, вид якої визначається відповідним органом місцевого самоврядування. Відповідно до п.п.13.2, 13.3 Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, затвердженого наказом Мін`юсту від 19.03.2013 N 474/5 та зареєстрованого в Мін`юсті 21.03.2013 за N 457/22989 (далі - Порядок), порушники перебувають на обліку в уповноваженому органі з питань пробації за місцем проживання, постанова суду (судді) про застосування суспільно корисних робіт уповноваженим органом з питань пробації приводиться до виконання не пізніше десятиденного строку з дня її отримання. Протягом десяти робочих днів порушник повинен бути направлений до відбування суспільно корисних робіт, крім випадків, коли цьому перешкоджають поважні причини (хвороба, відрядження, неотримання виклику тощо).

Згідно з п.13.14 Порядку, усі питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, відповідно до статті 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення вирішуються судом, який виніс постанову.

Відповідно до ст.304 Кодексу України про адміністративні правопорушення, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до п.13.19 Порядку, щодо порушників, які ухиляються від відбування суспільно корисних робіт, уповноваженим органом з питань пробації складається протокол про адміністративне правопорушення, який разом з іншими матеріалами надсилається до суду для вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.325-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. У разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

В силу ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.302 КУпАП за наявності обставин, зазначених у пунктах 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі статті 247 цього Кодексу, орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання.

Статтею 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст.9 Конституції України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права. Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод (далі -Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції. Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Положення КУпАП не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду.

Натомість, дані строки, передбачені у КК України, а саме, ст.80 КК України регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виникших правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст.80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Відповідно до ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі; 3) п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин; 4) десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин; 5) п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин. Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідно до принципу верховенства права давність виконання постанови судді про накладення стягнення у виді суспільно корисних робіт в адміністративному праві не може тривати довше, ніж давність виконання обвинувального вироку суду у кримінальному праві, у якому особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано: 2 роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі (яким і є суспільно корисні роботи - ст. 24, 31-1 КУпАП).

Таким чином, системний аналіз положень КУпАП у поєднанні з вказаним законодавством і судовою практикою, дають підстави вважати, що строк давності виконання постанови судді про накладення стягнення у виді суспільно корисних робіт повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішенням законної сили, тобто через 10 днів з дня її винесення 14.10.2019 та в усякому разі не перевищувати 2-х років, отже, подання підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.302,304,325-4 КУпАП, суддя,

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт, накладеного постановою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.10.2019 року за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення.

Головуючий О.І.Кончина