Справа № 503/1480/21
Провадження №3/503/33/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліцейської діяльності № 1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

22 серпня 2021 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 098639, згідно змісту якого 22 серпня 2021 року о 23.00 годині ОСОБА_1 керував автомобілем Nissan Almera, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Центральній в с. Загнітків, Подільського району Одеської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що із показником 1,65 % 0 (проміле) підтвердив результат тестування на алкоголь «Драгер» № 976, проведений 22.08.2021 року о 23.02 годині на місці зупинки транспортного засобу уповноваженою особою Національної поліції з використанням спеціального технічного засобу ALCOTEST 6820 прилад № ARLН-0165 з принтером DRAGER MOBILE PRINTER № ARLН-0167, у зв`язку з чим ОСОБА_1 порушив пункт 2.9.(а) Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи неодноразово своєчасно повідомлявся належним чином всіма доступними для суду засобами, з урахуванням його проживання за межами території України на тимчасово непідконтрольній території Республіки Молдова, а саме шляхом розміщення відповідних оголошень про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України та виконання телефонограми за номером телефону зазначеному у його письмовому поясненні (а.с.4). Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка ОСОБА_1 на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останнього від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП та пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справ в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

22 серпня 2021 року о 23.02 годині ОСОБА_1 , на місці зупинки транспортного засобу уповноваженою особою Національної поліції з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» ALCOTEST 6820 прилад № ARLН-0165 з принтером DRAGER MOBILE PRINTER № ARLН-0167 та із застосуванням технічного засобу відеозапису, пройшов тестування на алкоголь із результатом 1,65 %0 (проміле), про що свідчить відповідний талон-чек тестування (а.с.3), а також письмове пояснення самого ОСОБА_1 від 22.08.2021 (а.с.4), в якому останній підтвердив як факт вживання алкогольних напоїв пива близько 17.00 години 22.08.2021 року перед керуванням транспортним засобом так і факт проходження ним огляду на стан сп`яніння.

Крім того, на матеріалах відеозапису «Москальчук.mp4», що були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку ч.2 ст. 266 КУпАП на CD-R диску (а.с.6) і досліджені судом під час судового розгляду, зафіксовано огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Відповідно до пункту 2.9.(а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином суд вважає, що в діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявні ознаки передбачені частиною першою ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з вище викладеним суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає необхідним застосувати до порушника за вчинення даного адміністративного правопорушення безальтернативне основне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі передбаченому санкцією, а саме однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В суду відсутні достовірні відомості про те, що на час вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 мав право керування транспортними засобами, а відтак, до нього не може бути застосовано обов`язкове додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами. В свою чергу долучено до матеріалів про адміністративне правопорушення копію письмового документа «Р 004545» виданого «МРЕВ м. Рибниця РРВУ МВС ПМР» 17.04.2014 року (а.с.11), який було тимчасово вилучено та відомості про який внесені до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 098639 від 22.08.2021 року (а.с.2), суд не вважає за можливе прийняти як доказ тієї обставини, що у ОСОБА_1 наявне право керування транспортними засобами, в розумінні підпункту «а» пункту 2 Частини І Конвенції про дорожній рух (Відень, 8 листопада 1968 року), оскільки вище згаданий документ не вказує на те, що воно є національним посвідченням водія у Республіці Молдова та про саме його видання компетентним органом влади держави Республіки Молдова. У зв`язку з чим суд вважає, що стосовно даного документа підлягають застосуванню не положення ст. 265-1 КУпАП, а положення ч.1 ст. 265 КУпАП.

Після розгляду справи, з урахуванням наведеного вище, суд вважає, що тимчасово вилучений у ОСОБА_1 документ «Р 004545» виданий «МРЕВ м. Рибниця РРВУ МВС ПМР» 17.04.2014 року,відповідності до положень ч.1 ст. 265 КУпАП, необхідно знищити.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

Керуючись ст. 23-24, 27, 30, 33-35, 401, 130 ч.1, 213, 221, 246, 251-252, 265, 268, 280, 283-284 КУпАП, ст. 58 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України у справі № 1-7/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, пунктом 2.9. Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, пунктом 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, суд

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Вилучений у ОСОБА_1 документ « НОМЕР_2 » виданий «МРЕВ м. Рибниця РРВУ МВС ПМР» 17.04.2014 рокузнищити.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір, в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д. В. Вороненко