Справа №201/2831/22
Провадження № 3/201/1939/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Шелестов К.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Відділення поліції № 5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працевлаштованої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутої за ч. 1 ст. 160 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2022 року близько 10.00 години, ОСОБА_1 перебиваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Нєдєліна, біля буд. 1, здійснювала торгівлю продуктами харчування, а саме м`ясними виробами з рук у невстановленому для цього місці, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 160 КУпАП.

На виконання вимог ст.ст. 268, 277, 277-2 КУпАП, щодо забезпечення явки особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у судове засідання, судом направлено судову повістку на вказану у протоколі про адміністративне правопорушення адресу.

Однак, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судового виклику на вказану у протоколі адресу, до суду не з`явилася, клопотань про відкладення розгляду справи від останньої не надходило.

Виходячи з положень ст.ст. 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальним правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, не є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю за можливе провести розгляд даної справи за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, повністю підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 087487 та письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Приймаючи до уваги вищевикладене, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у торгівлі в невстановленому місці, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП.

Вирішуючи питання про необхідність накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, а також те, що майно, реалізацію якого здійснювала ОСОБА_1 у невстановленому місці, було придбано останньою у законний спосіб, суд вважає за необхідне накласти на останню стягнення у виді штрафу, однак без конфіскації предметів торгівлі.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0, 2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватою, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави, у розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить сімнадцять гривень, без конфіскації предметів торгівлі.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя К.О. Шелестов