ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/77/22 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст. 164 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною, скаргою апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 грудня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.164 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в користь держави в розмірі 34 000 грн.

Як визнав суд, 26.10.2021р. серії ВО №0003731, водій ОСОБА_1 26 жовтня 2021 року о 11 год. 45 хв. в м. Тернополі по вул. Живова,1, автомобілем «Skoda Octavia» номерний знак НОМЕР_1 , який облаштований як таксі, надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі без оформлення ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності, чим порушено вимоги п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з постановою суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує на те, відсутні докази наявності складу адміністративного правотворення в його діях.

Звертає увагу, що з матеріалами справи не підтверджуватися, що він здійснював перевезення пасажирів.

Зазначає, що на момент події в салоні його авто ніхто не перебував, а він стояв поруч з транспортним засобом.

Звертає увагу, що для оформлення протоколу та притягнення до відповідальності за здійснення незаконної господарської діяльності, має бути зафіксовано факт такої діяльності та отримання від неї доходу.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 грудня 2021 року відносно ОСОБА_1 та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 КУпАП.

Заслухавши апелянта ОСОБА_1 який підтримав подану апеляційну скаргу і, з мотивів викладених у ній, просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі; розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, як визначено ст.245 КупАП, є своєчасне всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Цих вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не дотримався.

Аналіз доказів, якими суд першої інстанції обґрунтував доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, свідчить про недотримання судом першої інстанції положень ст.ст.251, 252 КУпАП, які регламентують загальний порядок оцінки доказів органом, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Поклавши ці докази в основу свого висновку про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення,місцевий суд не врахував, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Так, за змістом ч. 1 ст.164 КУпАП відповідальність за цією нормою закону настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Згідно ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

За змістом ст.42 Господарського кодексу України підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У постанові Пленуму ВСУ від 25.04.2003 року №2 Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Як слідує із змісту протоколу серії ВО № 0003731 від 26.10.2021 року, в ньому зазначено, що ОСОБА_1 26.10.2021 року в 11 год. 45 хв. автомобілем надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі без оформлення ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності.

Разом з тим, в протоколі не конкретизовано обставини вчинення адміністративного правопорушення, оскільки не зазначено кому ОСОБА_1 надавав послуги перевезення; не відображена систематичність його дій по здійсненню господарської діяльності, що є обов`язковою ознакою вищевказаного адміністративного правопорушення, а також відсутня інформація щодо вартісного характеру наданих ним послуг, що є також обов`язковою ознакою господарської діяльності.

Ці обставини залишились поза увагою суду першої інстанції.

Тому, даний протокол про адміністративне правопорушення, яким суд першої інстанції обґрунтував наявність в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, не може вважатися доказом його вини в контексті положень ст.251 КУпАП.

Окрім того, в матеріалах провадження відсутні будь-які інші докази, які б підтверджували факт надання послуг ОСОБА_1 з перевезення пасажирів на таксі (показання свідків чи осіб, яким надавалися такі послуги), а також докази отримання ним прибутку від такої діяльності.

Також судом першої інстанції не враховано та не надано відповідної правової оцінки тому факту, що автомобіль «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , яким згідно протоколу про адмінправопорушення надавалися послуги з перевезення пасажирів на таксі, належить на праві власності не ОСОБА_1 , а іншій особі, пояснення якої щодо використання даного транспортного засобу в матеріалах справи відсутні і яка судом не допитувалась.

Наявна у матеріалах справи фотографія транспортного засобу з розпізнавальним знаком автомобіля, який надає послуги по перевезенню пасажирів, з урахуванням того, що вказаний транспортний засіб не належить ОСОБА_1 , а також за відсутності інформації коли було зроблено вказану фотографію, не може бути доказом вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.

З урахуванням наведеного, вважаю, що висновки суду першої інстанції, в силу неповноти проведеного судового розгляду, містять істотні суперечності щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, за якою його Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області притягнуто до адміністративної відповідальності.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, який розглядався судом першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

За таких обставин, провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя