Провадження № 3/369/87/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.02.2022 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, за участю захисника Ткачук О. С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з УПП у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

11 липня 2021 року о 02:10 год., водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Hyundai Accent», днз НОМЕР_2 , по вул. Ак. Гушкова в м. Києві та під час руху не відреагував на законну вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, шляхом ввімкнення на службовому автомобілі маячків червоного і синього кольору та звукового сигналу, був зупинений шляхом переслідування на службовому автомобілі днз НОМЕР_3 за допомогою створення штучного затору, за адресою: б-р Приозерний, 1 А, с. Гатне, Фастівський район, Київська область.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4, пп. «б» п.8.9 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, а саме невиконав вимог уповноваженої посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу.

Крім того, 11 липня 2021 року о 02:10 год., під час зупинки автомобіля «Hyundai Accent», днз НОМЕР_2 , по б-р Приозерний, 1 А, с. Гатне, Фастівський район, Київська область та при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ч. 1 за ст. 122-2 КУпАП, у останнього, працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився під відеозапис на бодікамеру серії АА № 00527.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні водій ОСОБА_1 вину у порушенні вимог п. 2.4, п. 2.5, пп. «б» п.8.9 ПДР України не визнав та пояснив, що в стані сп`яніння не перебував, проїхавши пост поліції по автодорозі сполученням «Київ-Одеса» в напрямку з м. Києва, під час руху зупинився на узбіччі, щоб справити природну потребу і в цей час до нього під`їхали працівники поліції та повідомили, що він порушив вимоги правил дорожнього руху, а саме проїхав на заборонений червоний сигнал світлофору, перевірили його документи та відпустили. Після чого ОСОБА_1 поїхав додому, під час руху побачив, що за ним рухається службовий автомобіль працівників поліції, які під`їхавши до його будинку ввімкнули проблискові маячки та спілкувалися з ним. В подальшому ОСОБА_1 дізнався, що відносно нього було складено протоколи про адміністративні правопорушення, два протоколи за ч. 1 ст. 130КУпАП і один за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. В той день при ньому не складалося жодних протоколів, про це дізнався лише тоді коли зателефонували з відділку та повідомили про необхідність явки для підписання протоколів про адміністративні правопорушення, від чого останній відмовився та відповідно копій жодного протоколу не отримував.

В свою чергу захисник Ткачук О. С. в інтересах водія ОСОБА_1 стверджувала, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення її довірителем адміністративних правопорушень передбачених ч. 7 ст. 121 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Працівники поліції незаконно склали протоколи про адміністративні правопорушення за відсутності її довірителя та направили в різні суди. Вважає, цю поведінку працівників поліції упередженим ставленням до її довірителя. Поряд з цим вважає, що її довірителю ніяким чином не пропонувалося проходити огляд на стан сп`яніння, тобто автоматично порушено процедуру огляду передбачену ст. 266 КУпАП, Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Її довіритель зі складеними щодо нього протоколами ознайомився лише у серпні. У зв`язку з вище наведеним захисник Ткачук О. С. просила суд викликати та допитати в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки ці особи були неподалік місця спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції та можуть пояснити обставини подій, які відбувалися того дня за адресою: АДРЕСА_2 , ЖК «Озерний Гай». Також просила викликати в судове засідання працівників поліції, які складали протоколи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , а саме, інспекторів УПП у м. Києві ДПП: лейтенанта поліції Лебедєва А. В. та рядового поліції Мазура К. А.

Дане клопотання захисника було задоволено в повному обсязі та здійснено відповідні виклики свідків та працівників поліції у судове засідання.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснили, що того дня перебували на озері, рибалили, яке розташоване поруч з будинком ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , ЖК «Озерний Гай». Де побачили, як до будинку під`їхав спочатку один автомобіль а потім за ним під`їхав службовий автомобіль, потім між працівниками поліції та ОСОБА_1 виникла словесна перепалка і вони підійшли до них. Ознак сп`яніння у ОСОБА_1 вони помітили та запаху алкоголю від нього не чули. На службовому автомобілі не було ввімкнено спец сигналу та проблискових маячків. При спілкуванні вони не чули щоб працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та відповідно його відмови від такого.

Працівники поліції інспектори УПП у м. Києві ДПП: лейтенант поліції Лебедєв А. В. та рядовий поліції Мазур К. А. у судовому засіданні пояснили, що тієї ночі ОСОБА_1 керував автомобілем «Hyundai Accent», днз НОМЕР_2 та перший раз був зупинений по пр-ту Ак. Глушкова в м. Києві, за порушення ПДР України, а саме руху транспортного засобу на заборонений (червоний) сигнал світлофору, при спілкуванні з ОСОБА_1 у нього було виявлено ознаками сильного алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу на що останній погодився. Вони дочекалися, коли колеги привезли спеціальний технічний пристрій «Drager», однак в останній момент ОСОБА_1 відмовився проходити огляд, йому також було запропоновано пройти огляд стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я на що останній також відмовився на нього було складено протокол про адміністративне па правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, який був направлений на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва. Стверджували, що тоді вівся відеозапис, тому свідків не залучали, оскільки водій ОСОБА_1 зупинився на узбіччі з дотриманням ПДР України та пообіцяв не керувати транспортним засобом, відповідно до ст. 265-2 КУпАП, вони не мали права забирати його автомобіль на штраф майданчик, при цьому роз`яснили йому про заборону керування транспортними засобами до повного витрезвіння. Після складення всіх матеріалів продовжили патрулювати місто, через деякий час знову виявили автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 , ввімкнувши спеціальні проблискові маячки та спецсигнал переслідували його та подавали сигнали про зупинку, однак ОСОБА_1 на них не відреагував та був зупинений лише за місцем його проживання, де йому повторно було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я на що останній знову відмовився, тому на нього було складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 Куп АП. Також, стверджували, що протоколи про адміністративні правопорушення складалися у присутності водія ОСОБА_1 , однак він від підпису та отримання їх копій він відмовився та поводився грубо і агресивно, виражався нецензурною лайкою.

Також, у судовому засіданні захисник Ткачук О. С. в інтересах водія ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про закриття провадження у справі щодо її довірителя на підстав п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Дане клопотання аргументувала тим, що працівниками поліції грубо порушено вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Акцентувала увагу, що дані обставини порушень працівниками поліції прав її довірителя та процедури огляду водія на стан сп`яніння підтвердили в повному обсязі свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Поряд з цим, стверджувала, що її довірителю не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, наявне в матеріалах справи направлення йому безпосередньо не вручалося, працівники поліції свідомо його переслідували та самовільно склали на нього адміністративні матеріали. У матеріалах справи № 369/11343/21 відсутні будь-які допустимі докази про вчинення її довірителем вищенаведених правопорушень, оскільки наявний в матеріалах справи відеозапис є неповним та небезперервним. Таким чином, грубо порушено процедуру огляду водія на стан сп`яніння, а огляд проведений з порушенням вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП) Крім того, прийняте Голосіївським районним судом м. Києва рішення щодо ОСОБА_1 по першій справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на даному етапі оскаржується у Київському апеляційному суді, дане рішення прийняте судом за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається переслідування службовим автомобілем з ввімкненим спецсигналом та голосовою вимогою про зупинення автомобіля «Hyundai Accent», днз НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який в подальшому зупинився. На відео ОСОБА_1 спочатку визнав, що керував транспортним засобом та потім при пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння став стверджувати, що він являється пішоходом та відмовився проходити такий огляд, при цьому ображаючи працівників поліції та погрожуючи їм. Поряд з цим, з відео чітко вбачається, що ОСОБА_1 відмовився ознайомлюватися та підписувати складені відносно нього протоколи про адміністративні правопорушення.

Поряд з цим, в матеріалах справи № 369/11343/21 міститься письмове направлення водія ОСОБА_1 від 11 липня 2021 року 02:15 год. на проходження огляду на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я КНП «КМНКЛ «Соціотерапія».

Як вбачається з ЄДРСР постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн в дохід держави з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Постановою Київського апеляційного суду Київської області від 09 грудня 2021 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва щодо ОСОБА_1 залишено без змін.

Вислухавши пояснення водія ОСОБА_1 та доводи й клопотання захисника Ткачук О. С., пояснення свідків та працівників поліції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom»[GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Статтею 122-2 КУпАП, передбачено, відповідальність водіїв за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Згідно з пп. «б» п. 8.9 ПДР України, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, які ставляться йому у провину підтверджується такими доказами: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААБ: № 145635 та № 145636 від 11 липня 2021 року, копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 145634 від 11 липня 2021 року, письмовим направленням водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, інформацією, що міститься на DVD-R диску з відеозаписом, знятим з нагрудної камери поліцейського.

Згідно з протоколами про адміністративні правопорушення серії ААБ № 145635 та № 145636 від 11 липня 2021 року, складеними у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, вбачається порушення водієм п. 2.4, п. 2.5, пп. «б» п. 8.9 ПДР України.

Також, ці обставини підтверджуються наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери патрульного працівника поліції, з якого чітко вбачається, що має місце факт відмови ОСОБА_1 від проходження вищевказаного огляду, під відеозапис.

Поряд з цим, в матеріалах справи наявне письмове направленням водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, згідно з яким останній був направлений на огляд 11 липня 2021 року о 02:15 год.

Тобто, зазначені діяння містять усі ознаки складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказані докази суд бере до уваги, так як вони не викликають сумнівів чи протиріч та підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи відповідно до ст. 280 КУпАП.

Твердження захисника Ткачук О. С. щодо порушення процедури пропозиції її довірителю пройти огляд на стан сп`яніння суд вважає безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Також, суд не бере до уваги клопотання про визнання наявного в матеріалах справи відеозапису недопустимим доказом, оскільки у суду відсутні будь-які докази, які б давали підстави суду дійти такого висновку.

Пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд також залишає без уваги, оскільки вони суперечать наявному в матеріалах справи відеозапису та вищевказані свідки є особисто знайомими з ОСОБА_1 , що дає суду підстави сумніватися в їхній незацікавленості в прийнятті позитивного рішення відносно водія ОСОБА_1 .

За таких обставин, вислухавши пояснення та доводи учасників по справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання захисника Ткачук О. С. подане в інтересах ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП не підлягає задоволенню а винуватість водія ОСОБА_1 доведена поза розумним сумнівом, в його діях наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Поряд з цим, судом встановлено, що на момент розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, встановлені ст. 38 КУпАП.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки на день розгляду справи закінчились встановлені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення.

Стосовно ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд зауважує, що матеріали справи містять достатню кількість належних, допустимих та достовірних доказів, які дають підстави суду дійти вказаного вище висновку.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду не надано.

Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

При призначенні стягнення правопорушнику, суд відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не відноситься до кола осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 38, 40-1, 122-2 ч. 1, 130 ч. 1, 247 ч. 1 п. 7, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

постановила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1ст. 122-2 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 145636 від 11 липня 2021 року) та закрити провадження у справі щодо нього на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 145635 від 11 липня 2021 року) та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя І. А. Козак