Справа № 721/352/22
Провадження № 3/721/282/2022
П О С Т А Н О В А

Іменем України

Путильський районний суд Чернівецької області в складі головуючої судді Стефанко У.Д., за участю секретаря судових засідань Свідунович Ю.Ю., розглянувши справу щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст.173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 18.05.2022 року о 20 год. 33 хв. в АДРЕСА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого тестя ОСОБА_2 , а саме висловлювався словами нецензурної лайки та погрожував фізичною розправою в адресу останнього. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлений про день, місце та час розгляду справи повідомлявся, але причин неявки суду не повідомив, заяв, клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надав. Однак слід урахувати, що вказана особа була належним чином повідомленою, зокрема відповідно до положень ст. 268, 277-2 КУпАП України. При цьому, на думку суду, учасник справи, який задіяний в її розгляді, зобов`язаний з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у його справі, добросовісно користуватись належними процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Ці висновки дають підстави для розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.2 КУпАП з наступних підстав.

Стаття 9 ч.1 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Здійснюючи функцію судового вирішення справ про адміністративні правопорушення на підставі норм закону, діючи при цьому на засадах додержання законності і принципу презумпції невинуватості, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, суд при розгляді справ повинен перевіряти представлені докази й оцінювати їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, але не вправі перекладати на себе функцію доказування винності особи та формулювання обвинувачення у вчиненні правопорушення, яке неправильно було сформульоване органом чи посадовою особою, уповноваженими складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Суд не має права за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, так як у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року, цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Стаття 173-2 ч. 2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 Розділу І ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Згідно протоколу Серія ВАВ № 632399 від19.05.2022 року про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться в провину те, що він вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого тестя ОСОБА_2 . Обов`язковою умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП є саме завдання чи існування можливості завдання шкоди психологічного характеру.

Однак під час розгляду даної справи не встановлено, що ОСОБА_1 вчиняв по відношенню до свого тестя ОСОБА_2 фізичні та психологічні дії, в результаті яких останній міг би почувати себе емоційно невпевненим, заляканим та нездатним захистити себе.

Також в матеріалах справи відсутня характеристика на особу, яка притягується до відповідальності, що теж позбавляє суд можливості об`єктивно отримати дані про особу.

Слід зазначити, що диспозиція ст. 173-2 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 173-2 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Диспозиція ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Проте, у протоколі при викладенні об`єктивної сторони правопорушення не вказано, що такі дії вчинені повторно, тобто особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Викладена у протоколі суть правопорушення не відповідає диспозиції ч. 2 ст.173-2 КУпАП, до матеріалів справи не долучено рішення, яке б стало підставою для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2КУпАП, що передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, повторно, протягом року. Тобто з наведеного вбачається, що у протоколі про адміністративне правопорушення кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП є невірною. У судовому засіданні встановлено, що відсутні дані про піддання адміністративному стягненню ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, а відповідно підстави для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, відсутні.

З довідки Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ВП № 1 (смт. Путила) 2043/123/49/02.2022 від 19.05.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності, однак до матеріалів справи не додано доказів того, що ОСОБА_1 протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою статті 173-2 КУпАП, зокрема копії постанови суду. Крім того, повторність вчинення такого правопорушення у протоколі також не зазначена.

Постановою Путильського районного суду від 24.05.2022 року вказана справа про адміністративне правопорушення була повернута до Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ВП № 1 (смт. Путила) для доопрацювання з підстав вірної кваліфікації наявності або відсутності повторності в діях ОСОБА_3 за ст. 173-2 КУпАП.

Однак, в порушення вимог Постанови суду, поліцейськими не виконані приписи постанови та не доопрацьовано у передбачений законом спосіб, натомість до протоколу додано Звернення (!) інспектора СРПП ВП №1 (смт. Путила) Вижницького ВРП в Чернівецькій області Сергія Мойси на ім`я голови Путильського районного суду, в якому просить розглянути матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Вказане "Звернення" поліцейського не є належним доказом усправі про адміністративне правопорушення в розумінні вимог ст. 251 КУпАП, на основі якого у визначеному законом порядку можливо встановити наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 КУпАП, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 632399 від 19.05.2022 року дії останнього кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії», у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Будь-яких інших доказів вини ОСОБА_1 не представлено.

Статтею 62 ч. 3 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи докази по справі, суд прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч. 2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, керуючись ст.ст. 173-2 ч. 2, 221, 283, 284, 285, 287-289, 294 КУпАП, Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Путильський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Уляна СТЕФАНКО