Дата документу Справа № 317/2931/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/2931/21 Головуючий в 1 інст. Ачкасов О.М.
Провадження №33/807/71/22 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , адвоката Першина В.М., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Першина В.М. на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 2 грудня 2021 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у ФОП ОСОБА_2 - водієм, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 26.08.2021 р. о 07 год. 20 хв., ОСОБА_1 ,по вул.Центральній, 22, с.Новоолександрівка, Запорізького району, Запорізької області, керував транспортним засобом Фіат Добло, д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголя з порожнини рота, тремтіння кінцівок рук, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку за допомогою спеціального пристрою «Драгер» на місці зупинки та у медичному закладі відмовився, чим порушив п.п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Першин В.М. вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що в протоколі не вірно зазначений час, коли водій ОСОБА_1 в дійсності був зупинений працівниками поліції. Вказує, що на відеозаписі також відсутні дата та час його здійснення, а отже відсутні належні докази часу зупинки автомобіля ОСОБА_1 . При цьому, відеозапис, наданий до протоколу, зроблений не портативним відео реєстратором та не містить безперервного відеозапису з моменту зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 до моменту його відмови, а тому не може були належним доказом. Звертає увагу, що ОСОБА_1 самостійно пройшов медичний огляд, в результаті якого було встановлено відсутність у нього стану алкогольного сп`яніння. Крім того, копію протоколу ОСОБА_1 не вручили та від керування не відсторонили, що надавало останньому прибути в медичну установу для проходження огляду. Просить скасувати постанову судді та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , думкуадвоката Першина В.М., які підтримали апеляційну скаргу,перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги закону судом першої інстанції виконані не були.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та факту його відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння, посилаючись на протокол про адміністративне правопорушення серії ААВ №251466 від 26.08.2021 р., акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рапорт працівника поліції, відеозапис.

Однак, апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що жодних об`єктивних даних на підтвердження тих обставини, що ОСОБА_1 керував автомобілем Фіат Добло, д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння у справі не має.

Так, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не може бути визнаний належним доказом у цій справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Між тим, суд першої інстанції не проаналізував всі докази у справі в їх сукупності.

Зміст оскаржуваного рішення не демонструє вмотивованості висновку суду щодо доведеності провини ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, в суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснив, що дійсно він керував транспортним засобом, його зупинили працівники поліції, він зазначив, що автомобіль робочий. Потім у них з поліцейськими виникла суперечка, вони просили проїхати для зняття повторного відео, на що він погодився. Йому пропонували продути Драгер, який був уже з мундштуком і він відмовився. При цьому, він сказав поліцейським про бажання проїхати саме до лікарні на підтвердження тверезості, що в подальшому, з огляду на відмову працівників поліції, зробив самостійно. Звернув увагу суду, що підписав не заповнений протокол, а власноручних пояснень у протоколі взагалі не писав, почерк не його та одночасно зауважив про невірність відображення у протоколі даних щодо часу його зупинки працівниками патрульної поліції, що впливає на дотримання ним часу проходження медичного огляду, чому бажали завадити працівники патрульної поліції, яких він повідомив про такі наміри через їх відмову.

За клопотанням сторони захисту апеляційним судом було допитано свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що в серпні 2021 року він на окремому службовому автомобілі їхав позаду іншого працівника господарства ОСОБА_1 , якого в подальшому зупинили працівники поліції, а він проїхав далі по службових справах. При цьому свідок чітко зазначив, що з господарства виїхали о 8.10 год. 8.15 год., оскільки починають працювати із 08.00 год.

Відомості щодо складеного відносно ОСОБА_1 протоколу вказують на те, що останній керував транспортним засобом, який належить ФОП ОСОБА_2 - голові фермерського господарства «Зустріч» (а.с. 30, 31).

Пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 щодо часу роботи, який пов`язаний із часом зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 підтверджуються довідкою, за відомостями якої водій ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_3 перебувають у трудових відносинах із фермерським господарством «Зустріч» з графіком роботи з 08.00 год. до 17.00 год.

Отже, заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 щодо часу його зупинки працівниками поліції о 08.30 год., який в подальшому поїхав до медичної установи та о 10.20 год. пройшов огляд, за результатом якого встановлено відсутність стану алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду № 4401 від 26.08.2021 р. (а.с. 12) та одночасно слугують спростуванням наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, які вочевидь не вбачаються і з наданого відео.

Одночасно слід зауважити, що саме встановлення ознак, зокрема алкогольного сп`яніння є передумовою для пропозиції з боку працівників патрульної поліції проходження відповідного огляду, що потребує з`ясування з метою перевірки дотримання положень ст. 266 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд констатує, що в матеріалах справи відсутній відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, на якому зафіксовано спілкування останніх із водієм з початку зупинки, зокрема і час зупинки транспортного засобу,зазначення ознак сп`яніння, здійснення поліцейськими пропозиції про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку, у зв`язку з чим, наявні у протоколі пояснення ОСОБА_1 щодо незгоди їхати в лікарню, з огляду на заперечення ОСОБА_1 про власноручні пояснення водія, не свідчать про наявність такої відмови відповідно до встановленого ст. 266 КУпАП порядку.

Отже, досліджені матеріали не надають можливості спростувати покази ОСОБА_1 , оскільки відеозапис, в порушення вимог п. 5 розділу ІІ Інструкції

із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженого наказом від 18.12.2018 р. № 1026 щодо безперервної відеозйомки, здійснювався на мобільний телефон, наданий вібирково і не відтворює усіх обставин спілкування.

Отже, на думку апеляційного суду, короткочасний відеозапис змістовно вказує на небезпідставність пояснень ОСОБА_1 щодо штучних дій працівників поліції.

За вимогами ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння проведений із порушенням чинного порядку визнається недійсним.

З урахуванням наведених обставин та приймаючи до уваги вимоги ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 266 КупАП апеляційний суд дійшов висновку, що огляд на стан сп`яніння було проведено з істотними порушеннями, що є підставою для визнання встановленого факту відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння недійсним.

Сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до непогодження з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, що за вже встановлених порушень, суттєво не впливає на висновки суду апеляційної інстанції.

Враховуючи вищевикладені обставини, приходжу до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, вважаю необхідним постанову судді скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Першина В.М. задовольнити.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 2 грудня 2021 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Постановити нову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник