Справа № 686/270/22
Провадження № 3/686/396/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Навроцький В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , ФОП,-

за ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Хмельицького міськрайонного суду з УПП в Хмельницькій області надійшли матеріли справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення: « 02 грудня 2021 року о 21 год. 00 хв. в м. Хмельницький по вул. Прибузька, 5/1 А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_1 та здійснив ДТП після якого вживав алкогольні напої. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів, чим порушив вимоги п. 2.5 та 2.10 (Є) Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП».

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі та просив провадження у справі закрити так, як у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, оскільки будь-яких алкогольних напоїв після вчиненого ДТП він не вживав, а матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження цього факту.

Згідно ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 256 КУпАП протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому необхідно враховувати, що у справі про притягнення до адміністративної відповідальності протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Таким чином, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у вину порушення вимог п. 2.5 та 2.10 (є) Правил дорожнього руху, а дії кваліфіковано за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за порушення цього пункту Правил дорожнього руху, передбачена ч.ч. 1,2,3 ст. 130 КУпАП, так як одним із елементів об`єктивної сторони цього правопорушення є відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 4 ст. 130 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду

Отже, щодо порушення п. 2.5. Правил дорожнього руху, дії ОСОБА_1 неправильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 130 КУпАП, тому в протоколі зазначено неправильне посилання на норму закону, яка встановлює адміністративну відповідальність.

За порушення п. 2.10 (Є) дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 130 КУпАП, водночас під час судового розгляду справи, доказів які б підтверджували його вину у вчинені цього правопорушення не здобуто.

Так, на відеозаписі долученому до матеріалів справи, а також в письмових поясненнях, які надані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , факт вживання ОСОБА_1 алкоголю після ДТП, не зафіксовано.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до частини 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суд виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Враховуючи вище викладене, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП не доведена, у зв`язку з чим, провадження у справі необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову через суд першої інстанції, який її постановив, може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: