ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/3/22 Справа № 707/2276/21 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Тептюк Є. П. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Черкаського районного суду Черкаської області від 15.11.2021 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Черкаського районного суду Черкаської області від 15.11.2021 року, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Відповідно до даної постанови, ОСОБА_1 , 11.09.2021 року, о 11 годині 30 хвилин, в с. Березняки Черкаського району Черкаської області по вул. Центральній, керував мотоблоком «Нива» «без державного номерного знака, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук від проходження медичного огляду в присутності двох свідків на стан сп`яніння відмовився.

ОСОБА_1 , порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постановою судді Черкаського районного суду Черкаської області від 15.11.2021 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з доповненням, в якій просить:

Скасувати постанову судді Черкаського районного суду Черкаської області від 15 листопада 2021 року.

Вказує, що не згодний із зазначеною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Додає, що категорично заперечуючи факт керування мотоблоком у стані алкогольного сп`яніння.

Наголошує, що просив закрити фальшоване провадження з урахуванням зловживань службовим становищем поліцейського який сфальшував адміністративний протокол.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що 11.09.2021 року, о 11 годині 30 хвилин, в с. Березняки Черкаського району Черкаської області по вул. Центральній, керував мотоблоком «Нива» «без державного номерного знака, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук від проходження медичного огляду в присутності двох свідків на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 156801 від 11.09.2021 року, де зазначено, що 11.09.2021 року, о 11 годині 30 хвилин, в с. Березняки Черкаського району Черкаської області по вул. Центральній, керував мотоблоком «Нива» «без державного номерного знака, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук від проходження медичного огляду в присутності двох свідків на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.(а.с.1);

- даними пояснень свідка ОСОБА_2 від 11.09.2021 року, де зазначено, що 11.09.2021 року, він був запрошений працівниками поліції в якості свідка, де в його присутності ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідування в установленому законом порядку на місці або в медичному закладі та він відмовився. Після чого працівники поліції склади протокол про адміністративне правопорушення на гр.. ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та роз`яснено його права, з чим останній погодився.(а.с.2);

- даними пояснень свідка ОСОБА_3 від 11.09.2021 року, де зазначено, що 11.09.2021 року, він був запрошений працівниками поліції в якості свідка, де в його присутності ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідування в установленому законом порядку на місці або в медичному закладі та він відмовився. Після чого працівники поліції склади протокол про адміністративне правопорушення на гр.. ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та роз`яснено його права, з чим останній погодився.(а.с.3);

- даними пояснень правопорушника ОСОБА_1 від 11.09.2021 року, де зазначено, що 11.09.2021 року він керував мотоблоком «Нива» в с. Березняки по вул.. Центральній, а напередодні вживав алкогольні напої «пиво», до лікарні їхати відмовився в присутності двох свідків, оскільки не бачив у цьому потреби, засвідчив власноручно написане особистим підписом.(а.с.4);

- даними DVD диску від 11.09.2021 року, з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.(а.с.5).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 мотоблоком в стані алкогольного сп`яніння, а також відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння на місці події та в медичному закладі, не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права., є необґрунтованим.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 156801 від 11.09.2021 року, поясненнями свідків, поясненнями правопорушника ОСОБА_1 , де він власноручно написав, що вживав спиртні напої, відеозаписом на DVD - диску, здійсненого працівниками поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта, про те, що суд першої інстанції відмовив у фіксації судового засідання технічними засобами, чим порушив вимоги Закону, що є підставою для скасування судового рішення, є необґрунтованими.

Так, діючим КУпАП не передбачено фіксування судового засідання технічними засобами. При цьому за аналогією з КПК України, можливо фіксувати судове засідання у адміністративному провадженні за клопотанням учасників провадження, чи за власною ініціативою суду. Суд апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку фіксування судового засідання у адміністративній справі є правом, а не обов`язком суду, тому права ОСОБА_1 порушені не були, а незгода з результатом розгляду його клопотання не є підставою для скасування судового рішення.

Доводи апелянта про безпідставну відмову виклику в судове засідання і допиті свідків, є необґрунтованим.

Так, відповідно до ст.. 251 КУпАП, доказами по справі є в тому числі пояснення свідків.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно вказав, що чинний КУпАП не передбачає безпосередності заслуховування пояснень свідків в судовому засіданні, відсутність норми, яка б надавала суду право примусового приводу свідків.

Доводи апелянта, про ненадання захисника, який би діяв в його інтересах та захищав би його права, є необґрунтованими.

Так, суд першої інстанції надав час для звернення ОСОБА_1 за безоплатною правовою допомогою, зокрема, судові засідання було відкладено тричі та станом на 15.11.2021 року ОСОБА_1 не надано жодного доказу про те, що він своїм правом на отримання безоплатної правової допомоги скористався.

Доводи апелянта про неосудність його, як особи, яка має психічну хворобу, є необґрунтованими.

Суд першої інстанції вірно вважав повністю надуманими пояснення ОСОБА_1 , про наявність в нього психічного захворювання та не вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вірно вважав їх способом захисту, який обрав останній з метою уникнення адміністративної відповідальності, так як довідкою МСЕК, серія 12 ААБ, з встановленою II групою інвалідності не визначено його як психічно хвору особу, надано дозвіл бути працевлаштованим на загальних підставах, з копії медичної карти амбулаторного хворого за місцем роботи та займаної посади вказано - «Черкаський автобус», слюсар. З висновку невролога для МСЕК від 02.05.2019 року також не встановлено наявності будь-якого психічного захворювання.

Доводи апелянта, про те, що мотоблок не відноситься до транспортних засобів, також є необґрунтованими.

Згідно п. 1.10 ПДР України транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів;

З документів по експлуатації мотоблоку «Нива» МБ 2 вбачається, що мотоблок укомплектований одноциліндровим двигуном, масло наповненим механічним редуктором, рулем, колесами, прицепним обладнанням (в тому числі причіпом з колесами), що видно з фото наданих ОСОБА_1 , тому суд апеляційної інстанції вважає, що даний мотоблок відноситься до транспортних засобів в розумінні п.1.10 ПДР України.

Решта доводів апелянта спростовуються даними відеозаписів, з камер патрульних поліцейських, що знаходяться в матеріалах адміністративної справи.

Крім того, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 (а.с.4), останній відмовився від проходження освідування на стан сп`яніння.

За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Враховуючи викладене, а також сукупність доказів у їх взаємозв`язку, дають підстави зробити висновок про обґрунтоване притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому доводи правопорушника з цього приводу є необґрунтованим.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

За таких обставинах апеляційна скарга правопорушника ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Постанову судді Черкаського районного суду Черкаської області від 15.11.2021 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік залишити без змін, а апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок