Провадження номер 3/741/3/22
Єдиний унікальний номер 741/792/21
ПОСТАНОВА

іменем України

17 січня 2022 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Богдан Н.О.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення (протокол серії ДПР18 № 472791) щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який тимчасово не працює,

передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 472791 від 21 червня 2021 року гр. ОСОБА_1 21 червня 2021 року о 14 год. 30 хв. у м. Носівка по вул. Автоколонна керував мопедом «Мустанг» з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з рота, почервоніння обличчя). Від огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та проходження огляду в лікарні відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судовий розгляд в суді проведено за відсутності ОСОБА_1 , який у судове засідання не з`явився, заперечень суду не надав, не повідомив суд про причини неявки та не надав доказів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання.

Суд неодноразово вживав заходів для повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання шляхом надсилання судової повістки на адресу, вказану в протоколі про адміністративне правопорушення, однак поштові відправлення із судовими повістками повернулися до Носівського районного суду Чернігівської області з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою.

Крім того, інформація про дату, час та місце розгляду справи перебуває у відкритому доступі на офіційному сайті суду за режимом доступу: https://court.gov.ua/fair/sud2516, а відтак, ОСОБА_1 мав цікавитися долею своєї справи, добросовісно користуватися наданими йому процесуальними правами.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99 від 14 жовтня 2003 року).

Водночас, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З огляду на це, ураховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд робить висновок про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, всебічно, повно й об`єктивно дослідивши всі обставини справи, керуючись законом і правосвідомістю, суд робить нижченаведений висновок.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ураховуючи вищевикладені правові норми, аналізуючи докази по справі, суд уважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується достатніми, належними та допустимими письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 472791 від 21 червня 2021 року (а. с. 2);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 21 червня 2021 року (а. с. 3, 4);

- рапортом інспектора ВПД № 1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області А.М. Талалаївського (а. с. 5);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 947904 від 21 червня 2021 року (а. с. 6).

Окрім цього, з переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який міститься на оптичному диску, що додано до матеріалів справи, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та проведення медичного огляду в лікарні у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

При цьому ОСОБА_1 не заперечував проти складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Указані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, у суду відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Отже, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Вчинене ОСОБА_1 правопорушення є умисним та грубим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення судом не враховуються обставини, викладені частиною 2 статті 33 КУпАП, оскільки стягнення накладається за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Із повідомлення ТСЦ МВС № 7443 від 11.08.2021 року № 31/25/15-789 убачається, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 26.01.2000 р. отримав посвідчення водія НОМЕР_2 категорії «В», «С», «Д».

Отже, він є водієм в розумінні ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п. 1.10 ПДР України, а, отже, на нього може бути накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення посвідчення водія у ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не вилучалося.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, ураховуючи характер вчиненого правопорушення, суд робить висновок, що достатнім та необхідним для виховання правопорушника й запобігання вчиненню нових правопорушень як ним, так і іншими особами, буде призначення стягнення в мінімальних межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки правопорушення вчинено у червні 2021 року, із ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір у розмірі 454 грн. за ставками судового збору, установленого станом на 1 січня 2021 року.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Строк стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 рахувати з дня вилучення посвідчення водія.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.О. Крупина