Справа № 751/8187/21 Головуючий у 1 інстанції Павлов В.Г.
Провадження № 33/4823/60/22
Категорія - ч.6 ст.481 МК України
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю представника Чернігівської митниці Держмитслужби Кравченка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про порушення митних правил за апеляційною скаргою захисника Шаврова І.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 грудня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Ізраїлю, проживає у АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 Митного кодексу України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу - легкового автомобіля марки «MAZDA 3» р.н. НОМЕР_1 ,VIN-код: НОМЕР_2

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) на користь держави 454,00 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 22 вересня 2021 року, в 04.05 год., у зону митного контролю м/п «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці Держмитслужби у напрямку «виїзд з України» по смузі «зелений коридор» слідував у пішому порядку громадянин Ізраїлю ОСОБА_4 . У ході проведення перевірочних заходів встановлено, що згідно з інформацією, яка міститься у ПІК «Автоматичні засоби ЄАІС Держмитслужби», громадянином Ізраїлю, нерезидентом, ОСОБА_4 , 26.08.2019 року у митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року» в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС з метою особистого використання на території України, терміном до одного року, ввезено автомобіль марки «MAZDA 3» р.н. НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , і повинен був вивезти вказаний транспортний засіб за межі митної території України у строк до 26.08.2020 року. Станом на 22.09.2021 року т/з марки «MAZDA 3», р.н. НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , за межі митної території України не вивезений, у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування, імпорту (випуск для вільного обігу) не поміщений та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку тимчасового ввезення.

Згідно з інформацією, наявною в АСМО «Інспектор» модуль «Заяви підприємств та осіб», ОСОБА_4 до митних органів про продовження терміну тимчасового ввезення транспортного засобу у зв`язку з аварією чи настанням дії обставин непереборної сили не звертався. Документів, підтверджуючих аварії, дії обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, не надав.

Отже, ОСОБА_4 перевищив установлений ч.1 ст.380 МК України строк тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Шавров І.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження в справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, посилаючись на те, що ОСОБА_4 опинився заручником ситуації та не міг в`їхати на територію України для вивезення даного транспортного засобу за межі митної території України, оскільки були запроваджені карантинні обмеження. Адміністративний протокол щодо ОСОБА_1 складений без перекладача. Крім того, місцевим судом було порушено право ОСОБА_1 на захист, так як він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Також, просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_4 не був присутній, а копію судового рішення отримав лише 18.12.2021 року.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_4 та його захисник не з`явились, про час і місце розгляду справи були поінформовані належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення представника Чернігівської митниці Кравченка С.В., який просив постанову місцевого суду залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Як убачається з матеріалів справи, постанова місцевого суду щодо ОСОБА_1 була винесена 01.12.2021 року. Строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення закінчився 13 грудня 2021 року.

Проте, враховуючи, що ОСОБА_4 не був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції, і матеріали справи не містять відомостей про отримання ним копії судового рішення, тому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду підлягає поновленню.

Відповідно до положень ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Статтею 487 МК України, передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За змістом ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення такої особи від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 6 ст.481 МК України, передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування

Згідно ст.103 МК України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч.1 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами - нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до 1 року. Цей строк може бути продовжено уповноваженим органом з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих т/з в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

За змістом ч.5 ст.380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Як убачається з протоколу про порушення митних правил № 1031/10200/21 від 22.09.2021, 22 вересня 2021 року о 04 год. 05 хв. в зону митного контролю м/п «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці Держмитслужби у напрямку «виїзд з України» по смузі «зелений коридор» слідував у пішому порядку громадянин Ізраїлю ОСОБА_4 . У ході проведення перевірочних заходів встановлено, що згідно з інформацією, яка міститься у ПІК «Автоматичні засоби ЄАІС Держмитслужби», громадянином Ізраїлю, нерезидентом, ОСОБА_4 , 26.08.2019 року у митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року» в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС з метою особистого використання на території України терміном до одного року ввезено автомобіль «MAZDA 3», р.н. НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , і повинен був вивезти вищевказаний транспортний засіб за межі митної території України у строк до 26.08.2020 року. Станом на 22.09.2021 року т/з «MAZDA 3», р.н. НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , за межі митної території України не вивезений, у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування, імпорту (випуск для вільного обігу) не поміщений та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку тимчасового ввезення. (а.с.2-5).

Відтак, протокол про порушення митних правил є документом, що офіційно засвідчує факт учинення ОСОБА_5 неправомірних дій, і є одним із джерел доказів у силу положень ст.495 Митного кодексу України.

Як слідує з матеріалів справи, 26.08.2019 року ОСОБА_4 ввіз на митну територію України у митному режимі «тимчасове ввезення» терміном до одного року, транспортний засіб марки «MAZDA 3» р.н. НОМЕР_1 ,VIN-код: НОМЕР_2 .

Строк зворотного вивезення транспортного засобу збіг 26.08.2020 року. З цього часу почалась бездіяльність ОСОБА_1 щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України.

Доводи апелянта з приводу того, що митний орган при складанні протоколу про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 не залучив перекладача, є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, статтею 503 МК України передбачено, що перекладачем може бути особа, яка володіє мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу під час провадження у справі про порушення митних правил. Надання будь-яких підтверджуючих документів до протоколу, що перекладач має бути сертифікованим, Митний кодекс України не передбачає.

Як убачається з матеріалів справи, при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 останньому були роз`ясненні його процесуальні права, передбачені законом, а також про можливість мати перекладача.

Опитування проводилося російською мовою і письмові пояснення ОСОБА_4 виклав також вказаною мовою.

Крім того, в даному протоколі ОСОБА_4 зазначив, що протокол ним прочитаний, зміст зрозумілий, про що він і засвідчив своїм підписом.

Наявність на території України карантинних заходів у зв`язку із поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 жодним чином не перешкоджало ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст.ст.192, 460 МК України звернутись із відповідною заявою до митного органу, у якій вказати причини неможливості вивезення транспортного засобу, як то карантинні заходи.

Разом з тим, відповідно саме по собі запровадження всеукраїнського карантину не є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання абсолютно всіх зобов`язань. Зацікавлена сторона повинна довести, що вона не в змозі виконувати конкретні зобов`язання, що цю неможливість зумовив саме карантин. Тобто, особа має обґрунтувати наявність причинно-наслідкового зв`язку між встановленим карантином та неможливістю виконання своїх зобов`язань. Слід урахувати, що відповідно до міжнародної практики, обставина форс-мажору, в т.ч. карантин, автоматично не звільняють від відповідальності.

Посилання апелянта на порушення судом вимог ст.268 КУпАП у зв`язку з тим, що розгляд справи відбувся без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на думку апеляційного суду, є слушними.

Як убачається із матеріалів справи, зазначена справа була розглянута місцевим судом у відсутності ОСОБА_7 . Розглянувши справу за даних обставин, суддя допустив порушення гарантованих ст.268 КУпАП прав ОСОБА_7 , що є порушенням вимог закону.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що вказане порушення не може вплинути на законність оскаржуваної постанови місцевого суду.

Так, право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності бути присутнім під час розгляду справи в суді, було поновлене апеляційним судом. Вказана особа належним чином викликана в судове засідання до апеляційного суду, де мала можливість надати пояснення по суті справи та докази на підтвердження своїх доводів, проте цим правом не скористався.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 , у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, повністю доведена, оскільки він перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Стягнення ОСОБА_8 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, передбаченому санкцією ч.6 ст.481 МК України, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 грудня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника Шаврова І.І. в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 01 грудня 2021 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний