Провадження № 3/522/1131/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 745158 від 01.11.2021 року, встановлено, що 01.11.2021 року о 17 год. 40 хв. гр. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , біля дитячого садочка, разом зі своїм колишнім співмешканцем гр. ОСОБА_2 , вчинила скандал, в ході якого висловлювалась в його адресу нецензурною лайкою, кидалась в бійку, чим вчинила домашнє насильство в сім`ї, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Судовий розгляд в суді проведено за відсутністю ОСОБА_1 , яка в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, шляхом надсилання смс-повідомлення за номером телефону вказаного в протоколі та заявці на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою смс-повідомлення. Про причини неявки ОСОБА_1 суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справу не подавала.

Крім того, інформація про дату, час та місце розгляду справи перебуває у відкритому доступі на офіційному сайті суду, а відтак остання мала цікавитись долею справи, добросовісно користуватись наданими їй процесуальними правами.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи повідомленою про дату та час розгляду справи в суді, знала, що розгляд справи стосовно неї відбудеться в Приморському районному суді м. Одеси, не з`явилась, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_1 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

З урахуванням того, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явилась, до суду будь-яких доказів своєї невинуватості не надала, приймаючи рішення по суті, суд виходить з наявних в матеріалах справи даних.

В судове засідання з`явився ОСОБА_2 , який вважав винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та просив притягнути її до відповідальності. Пояснив, що 01.11.2021 року попередив колишню співмешканку, що хоче забрати їх доньку із дитячого садка. Після приїзду ОСОБА_2 в дитячий садок, ОСОБА_1 також туди приїхала. ОСОБА_2 забрав доньку, посадив її в автомобіль та сказав ОСОБА_1 , що донька хотіла у неї щось запитати, після цього сів в автомобіль. ОСОБА_1 відкривши двері автомобіля, почала витягати доньку, потім викидати та ламати його речі, паралельно ображаючи його, виражаючись в його бік нецензурною лайкою. Діставши з його автомобіля биту, ОСОБА_1 почала нею бити по ОСОБА_2 . Під час цих дій в неї випав телефон, на який вона сама ж і наступила. Після конфлікту він викликав працівників поліції. ОСОБА_2 надав до суду ксерокопію акту судово-медичного дослідження (обстеження) №2061/475 від 02.11.2021 року, згідно якого у нього були виявлені наступні тілесні ушкодження: садна обличчя та синець тім`яної ділянки справа, які могли утворитись ймовірно в термін від декілька годин до 1 доби до моменту огляду експертом. Також долучив ксерокопію довідки наданої КНП «Міська клінічна лікарня №1» № 6245 від 01.11.2021 року.

Суд, вислухавши пояснення потерпілого, дослідивши надані документи та матеріали справи встановив таке.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З урахуванням положень зазначеної статті та відповідно до загальних засад адміністративного права України об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона в своїй сукупності визначають склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 чт. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно абз. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно абз. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до вимог ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 01.11.2021 року о 17 год. 40 хв. гр. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , біля дитячого садочка, разом зі своїм колишнім співмешканцем ОСОБА_2 , вчинила скандал, в ході якого висловлювалась в його адресу нецензурною лайкою, кидалась в бійку, чим вчинила домашнє насильство в сім`ї, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім протоколу до матеріалів справи долучені рапорт працівника поліції, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.11.2021 року, пояснення ОСОБА_2 від 01.11.2021 року, пояснення ОСОБА_1 від 01.11.2021 року, довідку з бази «Армор».

Згідно наявних в матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_1 , остання пояснила, що 01.11.2021 року їй зателефонувала вихователька із дитячого садочка та вказала, що батько її дитини, хоче забрати її доньку. Коли ОСОБА_1 приїхала в дитячий садок, вона пояснила ОСОБА_2 , що в них із донькою інші плани, тому він не може зараз її забрати. Натомість ОСОБА_2 забрав доньку та посадив її у свій автомобіль. Коли донька позвала матір, ОСОБА_1 підійшла до автомобіля та просила ОСОБА_2 віддати їй доньку, однак він почав погрожувати ОСОБА_1 , ображати, виражатись нецензурною лайкою в її бік та вихопивши мобільний телефон, почав його топтати. Крім того, вкусив її за пальці рук.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного та психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпіла має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілого.

При цьому, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, в протоколі не конкретизовано суть адміністративного правопорушення, тобто які саме протиправні дії в розумінні статті 173-2 КУпАП вчинила ОСОБА_1 по відношенню до свого колишнього співмешканця ОСОБА_2 , та до яких наслідків це призвело. Доказів, які б це підтверджували, в матеріалах справи відсутні.

Надані ОСОБА_2 до суду копії довідок суд до уваги бере, однак вважає за необхідне зазначити, що в них відсутні відомості щодо того, що саме ОСОБА_1 нанесла йому тілесні пошкодження. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, матеріали справи не містять та до суду надано не було.

Суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення, має відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, та лише належно складений протокол може слугувати доказом винуватості особи у скоєнні інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Таким чином, дослідивши докази під час судового розгляду вказаної справи судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , дійсно 01.11.2021 року відбувся конфлікт з приводу дитини. Проте, вищенаведені обставини відносяться до цивільно-правових відносин, та не містять тих складових ознак об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, які б спричинили відповідні наслідки у вигляді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої особи.

В результаті аналізу досліджених доказів, суд змушений прийти до висновку про те, що зібраних органами поліції доказів недостатньо для визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, а саме: у вчиненні домашнього насильства, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Відсутність достатніх доказів тягне за собою в даному випадку недоведеність події правопорушення та вчинення саме ОСОБА_1 протиправних дій щодо ОСОБА_2 і як наслідок відсутність об`єктивної сторони складу інкримінованого їй діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В той же час, ст. 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд не вбачає підстав для притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини, аналізуючи в сукупності наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні достатні об`єктивні дані, які вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на підставі чого справу про адміністративне правопорушення стосовно неї за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, слід закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. 7, 9, 10, 24, 33, 38, 173-2, 221, 247, 251, 254, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в апеляційному порядку.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси І.В. Циб