ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 33/818/491/22 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст. 483 МК України
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 09 листопада 2020 року стосовно ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 7 307 грн. 70 коп.

Вилучені згідно з протоколом № 0316/80700/20 предмети порушення митних правил, а саме: 30 пляшок по 0,7 л. алкогольних напоїв «ATTIKUS, 38%», які зберігаються в коморі Слобожанської митниці Держмитслужби, конфісковано на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Слобожанської митниці Держмитслужби витрати за зберігання безпосереднього предмету порушення митних правил у розмірі 87 827,00 грн.

Також з ОСОБА_1 стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

Постановою встановлено, що 24.02.2020 о 23 год. 12 хв. в зону митного контролю МАПП Плетенівка Слобожанської митниці Держмитслужби з Російської Федерації в напрямку України в`їхав автомобіль ГАЗ-24, реєстр. номер НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_1 (керує на підставі довіреності з правом розпорядження). Формою проходження митного контролю громадянин ОСОБА_1 обрав смугу спрощеного митного контролю зелений коридор, тобто своїми діями заявив, що предметів, заборонених або обмежених до переміщення через митний кордон України, або товарів у обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення, не має.

На підставі аналізу й оцінки ризиків автомобіль було переведено на смугу червоний коридор для проведення митного огляду транспортного засобу та особистих речей. Перед початком огляду, під час усного декларування громадянин ОСОБА_1 також заявив про відсутність товарів та предметів, які підлягають обов`язковому декларуванню, оподаткуванню, заборонених або обмежених до переміщення.

Однак, при здійсненні подальшого митного огляду транспортного засобу, у місці за відділенням для дрібних речей (т.з. «бардачок»), яке було з`єднано з переднім лівим крилом авто, було виявлено товари - 30 пляшок по 0,7 л. алкогольних напоїв «ATTIKUS, 38 %», які громадянин ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України в порушення вимог ст. 376 МК України з приховуванням від митного контролю способом, що утруднює їх виявлення.

25.02.2020 відносно ОСОБА_1 був складений протокол про ПМП за ознаками ч. 1 ст. 483 МК України, вищезазначені товари загальною вартістю 7 307,70 грн. та автомобіль «ГАЗ - 24» д/н. НОМЕР_1 на підставі ст. 511 МК України вилучено та передано на зберігання до комори Слобожанської митниці Держмитслужби.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 09 листопада 2020 року, а провадження у справі закрити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи та підлягає скасуванню через неповноту провадження у справі та невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи.

Апелянт зазначає, що накладене судом стягнення не відповідає характеру і тяжкості вчиненого ним правопорушення, а тому є безпідставним, оскільки судом не враховано при ухваленні судового рішення того, що він щиро розкаявся, обтяжуючі обставини відсутні, тяжкі наслідки відсутні, правопорушення вчинив у зв`язку з важким фінансовим становищем.

Крім того, ОСОБА_1 вказує, що оскаржувана постанова суду першої інстанції від 09.11.2020 року не містить рішення про вилучений автотранспорт - GAZ 24, VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , згідно протоколу про порушення митних правил № 0316/80700/20 від 25.02.2020 за ч.І ст.483 МК України, що свідчить про неповноту судового розгляду та відповідно до п.2 ч.І ст.531 МК України є підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.

Також в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що в судове засідання, в порушення вимог ст. 497 МК України, судом першої інстанції не забезпечена участь власника вилученого транспортного засобу - ОСОБА_2 , а в протоколі про порушення митних правил не відображена вартість товарів, переміщення яких з приховуванням інкримінується. Вказує, що судом не враховано, що його в будь-який законний спосіб не повідомлено про визначену вартість переміщуваних товарів.

Апелянт також зазначає, що на момент розгляду апеляційним судом справи закінчились строки, передбачені ст.38 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

В судове засідання в суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, але був належним чином повідомленим про час та місце розгляду його апеляційної скарги, а саме шляхом направлення на його адресу місця мешкання судової повістки, а також шляхом телефонного повідомлення останнього (а.с.67, 69).

При цьому суд апеляційної інстанції керується практикою ЄСПЛ, а саме рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі "Пономарьов проти України", в якому наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Разом з цим, належить врахувати, що саме ОСОБА_1 є ініціатором апеляційного перегляду постанови судді Київського районного суду м.Харкова від 09.11.2020 року.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Також , згідно з усталеною практикою Суду, учасники справи в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження; процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.

У цьому контексті суд також звертає увагу , що апеляційний перегляд здійснюється якраз за апеляційною скаргою особи , яка її подала , а вона в першу чергу мала б цікавитися питаннями призначення судових засідань у справі.

Належить взяти до уваги, що у відповідності до ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» інформація про кожне судове засідання, оприлюднювалася на офіційному веб-порталі Судової влади України та ОСОБА_1 не був позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про дати судових засідань , користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до вказаного сайту.

05 січня 2022 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшла заява представника митниці, в якій вона просила розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 без її участі.

Враховуючи вищенаведене, а також дотримуючись вимог ст.ст. 268 та 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який був належним чином повідомлений про місце, дату та час апеляційного розгляду, без його участі та без участі представника митниці, з урахуванням наявних відомостей у матеріалах справи та в межах доводів і вимог ОСОБА_1 , які містяться в його апеляційній скарзі.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, ст. 489 МК України, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю тамитного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено наоргани доходів і зборівцим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні митних правил.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оспорює факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, а тому суд апеляційної інстанції не переглядає оскаржуване рішення в цій частині.

Крім того, відповідно до вимог ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Щодо твердження апелянта про те, що оскаржувана постанова не містить висновків та рішення щодо вилученого згідно протоколу про порушення митних правил № 0316/80700/20 від 25.02.2020 року автомобіля ГАЗ 24, VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 не є власником цього транспортного засобу та в оскаржуваній постанові суду першої інстанції, відповідно до вимог ст.283 КупАП, зазначені усі мотиви та процесуальні рішення, які прийняті стосовно ОСОБА_1 , визнаючи його винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.483 МК України.

Апеляційний суд, дотримуючись вимог ст.294 КУпАП, також вбачає, що, відповідно до відомостей матеріалів цієї справи, власником транспортного засобу ГАЗ 24, VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , є ОСОБА_2 (арк.15) та останній не позбавлений процесуальної можливості оскаржити в апеляційному порядку постанову суду першої інстанції від 09.11.2020 року в тій частині, яка стосується його інтересів, а тому посилання ОСОБА_1 на недотримання судом першої інстанції, при ухваленні судового рішення стосовно нього, вимог ч.6 ст.283 КУпАП та п.2 ч.1 ст.497 МК України є безпідставними.

Апеляційний суд також критично відноситься до апеляційних доводів ОСОБА_1 щодо недопустимості в якості доказу протоколу про порушення митних правил № 0316/80700/20 від 25.02.2020 року з тієї підстави, що він не містить загальної вартості вилученого товару - 30 пляшок по 0,7 л. алкогольних напоїв «ATTIKUS, 38 %», а також порушення право ОСОБА_1 на захист, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.494 МК України, протокол про порушення митних правил повинен містити такі дані: 1) дату і місце його складення; 2) посаду, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; 3) необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; 4) місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; 5) посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; 6) прізвища та адреси свідків, якщо вони є; 7) відомості щодо товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; 8) інші необхідні для вирішення справи відомості.

Як вбачається з відомостей протоколу про порушення митних правил № 0316/80700/20 від 25.02.2020 року, на підставі ст.511 МК України за цим протоколом вилучено, в тому числі, 30 пляшок по 0,7 л. алкогольних напоїв «ATTIKUS, 38 %» (а.с.5-7).

Згідно відомостей опису предметів від 25.02.2020 року, загальна вартість товару - 30 пляшок по 0,7 л. алкогольних напоїв «ATTIKUS, 38 %» буде встановлено додатково (а.с.19).

Постановою головного державного інспектора ВПС ПМП УЗПК та ПМП Анрдєєва О.О. про призначення експертизи від 25.05.2020 року призначеного проведення товарознавчої експертизи 30 пляшок по 0,7 л. алкогольних напоїв «ATTIKUS, 38 %», вилучених по протоколу про порушення митних правил № 0316/80700/20 від 25.02.2020 року (а.с.21).

Висновком експертів Харківського управління з питань експертиз та досліджень ДМС України № -0313 від 03.07.2020 року встановлено загальну вартість 30 пляшок по 0,7 л. алкогольних напоїв «ATTIKUS, 38 %», яка складає 7307, 70 грн. (а.с.24-25).

Матеріали справи про порушення митних правил № 0316/80700/20 за ч.1 ст.183 МК України стосовно ОСОБА_1 направлені для розгляду до Київського районного суду м.Харкова 20.07.2020 року (а.с.27).

Згідно відомостей довідки про доставку SMS, SMS-повідомлення щодо документу «Судова повістка про виклик до суду» на 12.10.2020 року по цій справі доставлено на телефонний номер ОСОБА_1 18.08.2020 року (а.с.32).

Судові засіданні неодноразово відкладалися у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 , але в наступні судові засіданні останній так і не з`явився, але був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового розгляду в суді першої інстанції, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов вірного висновку про проведення 09.11.2020 року судового розгляду за відсутності ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до ст. 520 МК України, витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Матеріали справи містять розрахунок витрат у справі про порушення митних правил у відношенні ОСОБА_1 , згідно якого станом на 09.11.2020 витрати митного органу на зберігання товарів відповідно до довідки про витрати митного органу в справі про порушення митних правил з 25.02.2020 за добу складає 10,15 євро.

З моменту нарахування витрат 25.02.2020 року і на час судового розгляду справи в суді першої інстанції минуло 259 календарних днів, тобто витрати Слобожанської митниці Держмитслужби на момент розгляду справи становлять 87 827,00 грн. (а.с.39).

Отже, ОСОБА_1 на протязі тривалого часу, а саме з 18.08.2020 року, міг знайомитися в суді першої інстанції з матеріалами своєї справи, в тому числі з відомостями щодо визначеної вартості вилученого товару - 30 пляшок по 0,7 л. алкогольних напоїв «ATTIKUS, 38 %», а також щодо понесених витрат Слобожанською митницею Держмитслужби.

За таких обставин, протокол про порушення митних правил № 0316/80700/20 від 25.02.2020 року не суперечить вимогам ч.2 ст.494 МК України, матеріали справи містять відомості про кількість, найменування та вартість вилученого товару - 30 пляшок по 0,7 л. алкогольних напоїв «ATTIKUS, 38 %», яка згідно висновку експертів Харківського управління з питань експертиз та досліджень ДФС № -0313 від 03.07.2020 року складає 7 307,70 грн. (а.с. 24-25), а сам ОСОБА_1 на протязі усього перебування справи в суді першої інстанції міг знайомитися з її змістом та з усіма доказами, які містяться в ній, але своїм процесуальним правом не скористався, у зв`язку апеляційна скарга ОСОБА_1 в цій частині також є необґрунтованою та безпідставною.

Перевіряючи оскаржувану постанову в межах апеляційних доводів ОСОБА_1 щодо невідповідності накладеного стягнення характеру та тяжкості вчиненого ним правопорушення, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст. 33 КУпАП встановлено, що при накладенні адміністративного стягнення враховується: характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У розумінні ЄСПЛ покарання визначається з урахуванням мети, яка має бути досягнена за результатами застосування певного примусового заходу.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Санкцією ч.1 ст.483 КМК України передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Як вбачається з відомостей матеріалів справи, на підставі ст.511 МК України, за протоколом про порушення митних правил № 0316/80700/20 від 25.02.2020 року у ОСОБА_1 вилучено 30 пляшок по 0,7 л. алкогольних напоїв «ATTIKUS, 38 %» та автотранспорт ГАЗ 24, VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с.5-7).

Висновком експертів Харківського управління з питань експертиз та досліджень ДМС України № -0313 від 03.07.2020 року встановлено загальну вартість 30 пляшок по 0,7 л. алкогольних напоїв «ATTIKUS, 38 %», яка складає 7307, 70 грн. (а.с.24-25).

Оскаржуваною постановою судді Київського районного суду м.Харкова від 09.11.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 7 307 грн. 70 коп., з конфіскацією на користь держави вилучених згідно з протоколом № 0316/80700/20 предметів порушення митних правил, а саме: 30 пляшок по 0,7 л. алкогольних напоїв «ATTIKUS, 38%», які зберігаються в коморі Слобожанської митниці Держмитслужби.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Слобожанської митниці Держмитслужби витрати за зберігання безпосереднього предмету порушення митних правил у розмірі 87 827,00 грн.

Виходячи з матеріалів провадження, апеляційної суд приходить до висновку, що призначене ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що складає 7 307 грн. 70 коп., а також з конфіскацією цих товарів - 30 пляшок по 0,7 л. алкогольних напоїв «ATTIKUS, 38%», повністю відповідає санкції ч.1 ст.483 МК України та вимогам ст. 23 КУпАП.

Крім того, відповідно до вимог ст. 520 МК України, витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Матеріали справи містять розрахунок витрат у справі про порушення митних правил у відношенні ОСОБА_1 , згідно якого станом на 09.11.2020 витрати митного органу на зберігання товарів відповідно до довідки про витрати митного органу в справі про порушення митних правил з 25.02.2020 за добу складає 10,15 євро. З моменту нарахування витрат 25.02.2020 року і на час судового розгляду справи в суді першої інстанції минуло 259 календарних днів, тобто витрати Слобожанської митниці Держмитслужби на момент розгляду справи становлять 87 827,00 грн. (а.с.39), а тому суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. 520 МК України, стягнув з ОСОБА_1 на користь Слобожанської митниці Держмитслужби витрати за зберігання безпосереднього предмету порушення митних правил.

За таких обставин, ОСОБА_1 не наведено в своїй апеляційній скарзі обґрунтованих підстав для зміни оскаржуваної постанови в частині накладення адміністративного стягнення, конфіскації товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а також стягнення з ОСОБА_1 на користь Слобожанської митниці Держмитслужби витрат за зберігання безпосереднього предмету порушення митних правил, оскільки накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірах, що передбачені санкцією ч.1 ст. 483 МК України, оскільки таке адміністративне стягнення буде достатнім і в повній мірі буде сприяти вихованню останнього в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Більш того, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову лише у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Згідно п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі підлягає закриттю, зокрема, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.467 МК України передбачено, що якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

З відомостей справи вбачається, що 25.02.2020 відносно ОСОБА_1 був складений протокол про ПМП за ознаками ч. 1 ст. 483 МК України, товари загальною вартістю 7 307,70 грн. та автомобіль «ГАЗ - 24», д/н. НОМЕР_1 , на підставі ст. 511 МК України, вилучено та передано на зберігання до комори Слобожанської митниці Держмитслужби.

28.07.2020 року справа про порушення ОСОБА_1 митних правил надійшла до Київського районного суду м. Харкова, того ж дня її зареєстровано, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи та визначено склад суду.

За таких обставин, 28.07.2020 року відбулось зупинення строку накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил відповідно до ч.1 ст.467 МК України.

Таким чином, апеляційний суд не може погодитись з доводами ОСОБА_1 щодо збігу строків, визначених ст. 467 МК України, а тому підстав для закриття провадження у справі про порушення митних правил на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення у справах про порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.467 МК України, апеляційний суд не вбачає.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 09 листопада 2020 року у справі щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков