Справа № 496/2453/21
Провадження № 3/496/127/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року Біляївський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Галич О.П., за участю: секретаря Ткаченко В.М., розглянувши в залі суду міста Біляївка матеріали, які надійшли з ОРУ №2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2021 року о 08-30 годин в с. Мирне по вул. Централій, 176, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Ауді А6», державний номер НОМЕР_1 , перед початком руху розворотом не впевнився в безпечності руху, та що це не завдасть перешкоду іншим учасникам дорожнього руху та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Рено Логан», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку позаду ліворуч. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, порушивши вимоги п.п. 10.1, 10.4 ППР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав, посилаючись на пояснення, які були ним надані та в яких зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №505049, він порушив п.п.10.1,10.4 ПДР України, а саме: керуючи автомобілем «Ауді А6», перед початком руху, розворотом не впевнився в безпечності та що це не завдасть перешкод іншим учасникам дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем «Рено Логан», під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, з чим він не згоден. Вважає, що в його діях відсутній будь-який склад адміністративного правопорушення, а справа відносно нього підлягає закриттю з наступних обставин. Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Пункти 10.1 та п.10.4 Правил дорожнього руху України встановлюють обов`язок водія перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом, завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, встановленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот. 29.05.2021 року він рухався на автомобілі «Ауді А6» по вул. Центральній, в с. Мирне, забравши свого знайомого на узбіччі, він продовжив рухатися далі. Він завчасно зайняв відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині (умовно, оскільки дорожня розмітка на дорозі відсутня), призначеній для руху в цьому напрямку та перед початком маневру розвороту ліворуч, він подивився в дзеркало заднього виду та побачив, що позаду його автомобіля, включивши правий поворот зупиняється маршрутний автобус, більш транспортних засобів на дорозі не було. Ввімкнувши попереджувальний сигнал повороту ліворуч, переконавшись, що це не створює перешкод іншим учасникам дорожнього руху, почав маневр розвороту. Коли його автомобіль знаходився вже майже на узбіччі смуги зустрічного руху, в цей час з-за маршрутного автобуса на великій швидкості з`явився автомобіль, який здійснив удар його автомобілю. Зіткнення відбулось на узбіччі зустрічної смуги руху. Крім того, зіткнення відбулось в 15 метрах від перехрестя, як це зазначено з схемі місця ДТП. Згідно до п. 2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Відповідно пп. б п. 14.2 ПДР України перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч. Згідно пп. 2 п 14.6 ПДР обгін заборонено на перехресті.

Таким чином, ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Рено Доган», в порушення вищезазначених ПДР, а саме здійснив обгін маршрутного автобуса та його автомобіля по зустрічній смузі руху та ще й фактично на перехресті, скоїв зіткнення з автомобілем, під його керуванням. Хоче також зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення складаний із грубим порушенням вимог ст. 256 КУпАП, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості розглянути справу по суті. Згідно положень ч. 1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи, в т.ч. відомості про правопорушника, свідків та потерпілих. В порушення цих вимог, до матеріалів справи додані лише його письмові пояснення та пояснення іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , але всупереч вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені дані свідка, який безпосередньо знаходився в момент ДТП в його автомобілі, був присутнім при вкладанні даного протоколу за обставинами ДТП. Не встановлені інші свідки, а саме водій маршрутного автобусу. До протоколу не долучено пояснень свідків, інших доказів, які б могли сприяти більш повному дослідженню викладених у протоколі обставин. За змістом ст.9 КУпАП під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Виходячи із цих загальних положень об`єктивною стороною складу адміністративного правопорушення визначається система передбачених адміністративно-правовою нормою ознак, що характеризують зовнішню сторону правопорушення, що містить у собі передусім такі ознаки як : власне протиправне діяння ( дія чи бездіяльність), шкідливі наслідки, що настали, причинний зв`язок між протиправним діянням і шкідливими наслідками, що настали, а також час, місце умови, способи та засоби вчинення правопорушення. Юридичний склад адміністративного правопорушення - це передбачений нормами права комплекс ознак (елементів), за наявності яких певне протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративний проступок. Йому ставиться в вину порушення п. 10.4 ПДР України, яким передбачено, що водій перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Працівниками поліції мало того, що не надано жодного доказу того, які вказують на те, що він перед поворотом праворуч не зайняв завчасно крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, а ними в протоколі про адміністративне правопорушення навіть не викладено належним чином суть правопорушення, у вчиненні яких він обвинувачуюсь. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Також крім місць розміщення автомобілів після зіткнення, до схеми ДТП, всупереч вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, не внесені предмети, які стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, скла, частинки фарби, мастила чи палива на проїжджій частині), що відокремилися від транспортного засобу відносно елементів проїжджої частини та транспортних засобів, не зазначено в якому напрямку по відношенню один до одного рухались вказані транспортні засоби, відомості про сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів, відсутні відомості про видимі (зовнішні) пошкодження транспортних засобів, отримані внаслідок ДТП, вони зазначені загально скорочено, без детального опису пошкоджень, що не дає можливості встановити їх зміст з достатньою повнотою. Звертає увагу на відсутність слідів гальмування автомобіля «Рено», що вказує на те, що водій ОСОБА_2 не був уважний під час керування автомобілем та не міг бути об`єктивно спроможним виявити небезпеку через значне перевищення швидкості, не зменшив швидкість щоб уникнути ДТП, що відповідно є порушенням п.12.1, 12.3 ПДР України. Також зазначає, що будь-яка дорожня розмітка, що розділяє як зустрічні, так і попутні напрямки руху, у місці ДТП, в тому числі по вул. Центральній, відсутня, тому визначення особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення, положення автомобіля "Ауді" щодо смуги зустрічного руху перед початком маневру розвороту є суб`єктивним і, за відсутності інших допустимих та достовірних доказів, відомості про те, що водій ОСОБА_1 не зайняв відповідне крайнє положення на проїжджій частині, є припущенням, тому порушення ним вимог п.10.4 Правил дорожнього руху України є не доведеним. Основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Відсутність самої події адміністративного правопорушення-діяльність особи не є такою, що могла б розцінюватися як правопорушення. Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Таким чином, наявність обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, щодо при виконанні ним маневру розвороту ліворуч, ненадання дороги попутному транспортному засобу, належними доказами не доведено, а тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Далі, представник ОСОБА_1 адвокат Полубок Н.А. надала до суду клопотання, обґрунтувавши його тим, що в провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №505049, ОСОБА_1 порушив п.п.10.1,10.4 ПДР України, а саме: керуючи автомобілем «Ауді А6», перед початком руху, розворотом не впевнився в безпечності та що це не завдасть перешкод іншим учасникам дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем «Рено Логан», під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Вважає, що діях ОСОБА_1 відсутній будь-який склад адміністративного правопорушення, а справа відносно нього підлягає закриттю з наступних підстав. Юридичний склад адміністративного правопорушення - це передбачений нормами права комплекс ознак (елементів), за наявності яких певне протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративний проступок. Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. 10.1, 10.4 ПДР України. Тому, розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п. 10.1, 104 ПДР, який зазначений в протоколі працівником поліції. Відповідно до п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Також ОСОБА_1 ставиться в вину порушення п. 10.4 ПДР України, яким передбачено, що водій перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Працівниками поліції мало того, що не надано жодного доказу того, які вказують на те, що ОСОБА_1 перед поворотом праворуч не зайняв завчасно крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, а ними в протоколі про адміністративне правопорушення навіть не викладено належним чином суть правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується.

Згідно положень ч. 1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи, в т.ч. відомості про правопорушника, свідків та потерпілих.

В порушення цих вимог, до матеріалів справи додані лише письмові пояснення ОСОБА_1 та пояснення іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , але всупереч вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені дані потерпілого та не встановлені свідки, не долучено інших доказів (відеозаписів тощо), які б могли сприяти більш повному дослідженню викладених у протоколі обставин. Також відсутня будь-яка фотофіксація пошкоджень автомобілів. Працівниками поліції не були встановлені та не відібрані пояснення у водія маршрутного таксі, хоча як ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 про нього повідомляли працівникам поліції, та фактично перешкоджав руху автомобілю під керуванням ОСОБА_2 , оскільки встановлено в судовому засіданні, що «карману» для зупинки громадського транспорту на узбіччі дороги не має, а маршрутне таксі зупинилось практично на проїжджій частині. Відповідно до ст. 251 КУпАП схема ДТП, протокол про адміністративне правопорушення та фототаблиця місця ДТП є джерелом доказів. Разом з тим, долучена до протоколу схема, складена з порушеннями Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за№ 1408/27853. На схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти: 1) ділянка дороги, на якій сталась ДТП; 2) сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; 3) транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; 4) сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; 5) інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; 6) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; 7) ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; 8) ширина тротуарів, узбіччя; 9) розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; 10) розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; 11) розташування дорожньої розмітки; 12) розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху; 13) розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду. В обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі. Однак, схема місця ДТП, додана до протоколу про адміністративне правопорушення, оформлена в порушення вищевказаних вимог Інструкції, зокрема в ній не зазначено: розташування дорожнього знаку про зупинку громадського транспорту та сама зупинка, сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів, довжина слідів на ділянках з різним покриттям; інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунт), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; координати місця зіткнення відносно сталих орієнтирів, а саме відстань від місця зіткнення до перехрестя вул. Степової та вул. Центральної, а також відстань до узбіччя дороги, а лише відмічене місце ДТП, не зазначено місце розташування автобуса в момент ДТП, місце зупинки. Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано фототаблицю з місця скоєння ДТП, з якої можна було б встановити характер та механізм пошкодження транспортних засобів, зазначених в протоколі, та підтвердити чи спростувати пояснення водіїв - учасників ДТП щодо обставин та механізму зіткнення. Також в схемі зазначений зустрічний рух транспортних засобів, а в протоколі про адміністративне правопорушення попутний, що також свідчить про невідповідність схеми обставинам справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України. Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь. Також хоче зазначити, що місцем проживання ОСОБА_1 є с. Новоградівка, Овідіопольського району, Одеської області, а відомості щодо роз`яснення йому можливості розгляду справи у суді за місцем його проживання в матеріалах справи відсутні. Таким чином, невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення та схеми ДТП вимогам чинного законодавства свідчить про те, що вони не можуть бути належними та достовірними доказами по даній справі. Хоче також окремо звернути увагу суду на відсутність слідів гальмування автомобіля «Рено», що вказує на те, що водій ОСОБА_2 не був уважний під час керування автомобілем та не міг бути об`єктивно спроможним виявити небезпеку через значне перевищення швидкості, не зменшив швидкість щоб уникнути ДТП, що відповідно є порушенням п.12.1, 12.3 ПДР України. Також хоче зазначити, що будь-яка дорожня розмітка, що розділяє як зустрічні, так і попутні напрямки руху, у місці ДТП, в тому числі по вул. Центральній, відсутня, тому визначення особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення, положення автомобіля "Ауді" щодо смуги зустрічного руху перед початком маневру розвороту є суб`єктивним і, за відсутності інших допустимих та достовірних доказів, відомості про те, що водій ОСОБА_1 не зайняв відповідне крайнє положення на проїжджій частині, є припущенням, тому порушення ним вимог п.10.4 Правил дорожнього руху України є не доведеним. Крім того, звертає увагу суду, що обгін маршрутного таксі ОСОБА_2 здійснив майже на перехресті вул. Степової та вул. Центральної. З показів свідка в судовому засіданні вбачається, що маршрутне таксі зупинилось на проїжджій частині дороги, а тому враховуючи ширину дороги, ОСОБА_3 виїхав на зустрічну смугу, шо свідчить, що він виконував маневр обгону, а не як він стверджує маневр об`їзду транспортного засобу. Відповідно для повноти і об`єктивності розгляду матеріалу постановою судді від 22.07.2021 року по справі була призначена судова автотехнічна експертиза. Судовий експерт направив до суду клопотання про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи, оскільки в схемі місця ДТП будь-яка слідова інформація про обставини переміщення автомобілів до моменту контакту відсутні. При цьому, експертом зазначено, що з експертної точки зору, при оцінці дій водія автомобіля «Рено», він при виникненні небезпеки для руху повинен був виключно гальмувати, (п.12.3 ПДР). З урахуванням того, що на схемі сліди гальмування працівниками поліції не зафіксовані, можна вробити висновок, що даний пункт Правал дорожнього руху ОСОБА_2 порушено. Відповідно повідомлення №21 -4909 про неможливість надання висновку від 04.11.2021 року надати експертний висновок не представляється можливим, так як для проведення такої експертизи і вирішення питань, поставлених сторонами, потрібні додаткові вихідні дані, які не були надані на вимогу експерта. Відсутність надання об`єктивної можливості надати експерту належні докази про конкретні вихідні дані, про які він просив, свідчить про недостатній збір доказів працівниками поліції при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення. Без висновків автотехнічної експертизи по даній справі всебічний, повний і об`єктивний розгляд справи про адміністративне правопорушення є не можливий, оскільки ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні ДТП, яке мало місце 29.05.2021 року не визнає, а в поясненнях учасників ДТП існують розбіжності і вони дали суперечливі пояснення щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, зіткнення автомобілів сталось майже на узбіччі протилежної сторони дороги, коли ОСОБА_1 закінчував маневр розвороту, що також свідчить проте, що автомобіля під керуванням ОСОБА_3 він не міг бачити. Стаття 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. В силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Оскільки експертним шляхом винність ОСОБА_1 в даній ДТП не встановлена, справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 не містить жодних належних доказів та вихідних даних, необхідних для складання висновку судового експерта у відношенні водія ОСОБА_1 , які б підтверджували наявність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому вина ОСОБА_1 не доведена допустимими та достовірними доказами, та з матеріалів справи не можливо встановити достатньо повну інформацію про всі обставини ДТП, а тому відповідно до ст. 62 Конституції України він є невинуватим та провадження по справі відносно нього необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст. 247 КпАП України. Таким чином, оскільки з матеріалів справи не можливо встановити достатньо повну інформацію про всі обставини ДТП та на підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 124, 251, 255, 256, п.1 ст. 247 КУпАП, ПДР України, Конституцією України, просить провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У судових засіданнях представник ОСОБА_1 адвокат Полубок Н.А. підтримала надане клопотання та звернула увагу на обов`язковість суду задовольнити вказане клопотання.

З метою всебічного та повного з`ясування обставин справи, судом були здійснені виклики у судове засідання для надання пояснень потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що він працює водієм маршрутного таксі, та в той день, а саме 29 травня 2021 року о 08-00 годин він відправлявся з м. Теплодар до с. Мирного було їхати хвилин 20. Він їхав по Центральній вулиці, зупинився біля магазину, так як біля нього була зупинка автобусу. На зупинці стояли чоловік та жінка. Попереду нього їхав автомобіль «Ауді», даний автомобіль зупинився біля зупинки та забрав чоловіка. Він автобусом їхав позаду та забрав жінку, яка лишилася. Далі, автомобіль «Ауді» почав розвертатися та стався удар. Автомобіль «Ауді» стояв на проїжджій частині. Хто рухався позаду він не бачив. Автомобіль «Рено» позаду він не бачив.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що в момент зіткнення його автомобіль був розташований паралельно автобусу, а автомобіль ОСОБА_1 перпендикулярно автобусу. ОСОБА_1 зробив різкий маневр розвороту, відстань була дуже малою та уникнути удару не було можливості. Швидкість в нього була не великою, тому не було слідів від гальмування. Зіткнення сталося на зустрічній смузі проїзної частини, метра два від лівої сторони. Він не міг бачити автомобіль ОСОБА_1 «Ауді», так як той стояв на узбіччі. Він побачив автомобіль «Ауді» вже тоді коли зрівнявся з автобусом. Перешкода була для нього невидима, швидкість його автомобіля була 50 км. за годину. Після ДТП ОСОБА_1 з ним не спілкувався.

Представник потерпілого Жолобчук О.Д. вказував на те, що вина ОСОБА_1 доведена матеріалами справи. Та зазначив, що підстав для закриття справи за відсутністю складу правопорушення не має.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Полубок Н.А., а також приймаючи до уваги пояснення потерпілого ОСОБА_4 та його представника Жолубчука О.Л., пояснення свідка ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України - порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Слід зазначити, що пункт 10.1 ПДР України, передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пункт 10.4 ПДР України визначає, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот. За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 встановлених обставин, його вина підтверджується достатніми та допустимими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 505049 від 29 травня 2021 року, схемою дорожньо-транспортної пригоди від 29 травня 2021 року, поясненнями учасників ДТП та свідка.

Обставини справи, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП знайшли своє підтвердження у судовому засіданні під час допиту ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , які підтвердили факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що призвело до ДТП та пошкодження автомобілів. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, суду не було надано, тому вищевикладені докази суд вважає належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.

Пунктами 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Полубок Н.А. про визнання протоколу ДПР 18 № 505049 від 29 травня 2021 року неналежним та недопустимим доказом, суд вважає його не обґрунтованим, так як під час судового розгляду було встановлено, що протокол відповідає вимогам КУпАП та обставини викладені в ньому були підтверджені.

Аналізуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 505049 від 29 травня 2021року, суд вважає, що він складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, із зазначенням у ньому усіх необхідних відомостей, передбачених цією статтею.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказів на спростування наведених висновків не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання не здобуто.

Крім іншого, під час судового розгляду захисником ОСОБА_1 адвокатом Полубок Н.А. заявлено клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи для встановлення дійсних обставин ДТП, які мали місце, усунути суперечності у поясненнях учасників ДТП, з метою правильного, об`єктивного, всебічного дослідження обставин події ДТП, яке задоволено і постановою від 22 липня 2021 призначено проведення такої експертизи.

20 вересня 2021 до суду надійшло клопотання експерта про надання додаткових вихідних даних для проведення призначеної експертизи, після чого справа скерована до експертної установи для проведення призначеної експертизи.

15 листопада 2021 до суду надійшло повідомлення експерта від 04 листопада 2021 року № 21-4909 за яким відповісти на поставлені питання, з технічної точки зору, неможливо оскільки в передбачений законодавством строк клопотання експерта не задовільнене, у відповідності з п. 2.2 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», що унеможливлює надання висновку судової експертизи.

Сторона було повідомлено про клопотання експерта та запропоновано надати відомості які необхідні експерту, але клопотання не було виконано сторонами.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення, відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до вищевказаного протоколу правопорушення скоєно 29 травня 2021 року та на момент закінчення розгляду справи сплив 3-хмісячний термін.

З правового аналізу положень ст. 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Приписом п. 7 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Так, посилаючись на п. 7 ст. 247 КУпАП, суд вважає, що наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень, щодо визнання особи винною у вчиненні правопорушення у разі закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Окрім того, правовий аналіз абз. 1 ст. 247 КУпАП, на думку суду, дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що поєднання закриття провадження по справі з визнанням винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже, за правилами ст. 284 КУпАП, рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

При цьому, суд за результатами розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не приймає рішення про закриття провадження за п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, тому фактично встановлює наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закінчився, суд прийшов до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 27, 124, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у зв`язку із спливом строків накладення стягнення, встановлених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Суддя О.П. Галич