31.05.2022
Справа № 331/585/22
Провадження № 3/331/553/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Стратій Є.В.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з УПП в Запорізькій області, про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, не працює, фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

- до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

24 січня 2022 р. о 23 год. 50 хв. у м.Запоріжжя, по вул.Святого Миколая, буд.31, водій ОСОБА_1 керував ТЗ «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, млява мова, тремтіння пальців рук. Від проходження мед.огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку в медичному закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога відмовився. Від керування відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

На неодноразові виклики до суду для розгляду справи ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Будь-яких заяв або клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи без його участі до суду не надходило.

З огляду на положення ст.268 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 ст.268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не є обов`язковою.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про можливість розгляду даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі доказів, долучених до матеріалів справи, оскільки судом використанні всі процесуальні можливості щодо повідомлення ОСОБА_1 , проте останній з невідомих суду причин в судове засідання не з`явився, рівно як і особисто не доклав зусиль для дізнання про дату судового розгляду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, - сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, з урахуванням положень ст.1, ч.2 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суддя дійшла наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження у адміністративних справах є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого Кодексу України про адміністративні правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 3 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність особи за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина у вчиненні правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення ААБ № 332713 від 24.01.2022 р., даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рапортом інспектора УПП, матеріалами відеофіксації, довідкою відділу адміністративної практики про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП та позбавлення права керування транспортними засобами.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис з місця події, суддя вважає доведеною провину ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Санкцією частини 3 ст.130 КУпАП, у тому числі, передбачено покарання у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Статтею 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що позбавлення права керування транспортними засобами застосовується лише до наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди не в праві застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

При призначенні стягнення суддя, враховуючи характер вчиненого правопорушення, який становить підвищену суспільну небезпеку в сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, вважає за необхідне призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч.3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу, що буде необхідним і достатнім, з метою запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП. Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29.10.2021 р. (справа 336/8422/21) був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 10 років.За таких обставин, на думку суду при визначені адміністративного стягнення ОСОБА_1 за ч.3 ст.130 КУпАП доцільно віднести до категорії інших осіб, без застосування позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки таке право в особи вже відсутнє.

З огляду на те, що автомобіль «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_1 не перебуває у приватній власності ОСОБА_1 (згідно протоколу належність автомобіля не встановлена), суддя не застосовує конфіскацію зазначеного транспортного засобу відповідно до санкції ч.3 ст.130 КУпАП.

Крім цього, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилами ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору, розмір якого на теперішній час становить 496,20 гривень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.1, 40-1, 130 ч.3, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судя

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами, без конфіскації транспортного засобу.

Реквізити для сплати штрафу:

Одержувач: ГУК у Запорізькій області 21081300

Рахунок: UA0008001;

;

Банк: Казначейство України (ЕАП);

МФО: 899998.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 гривень.

Реквізити для сплати судового збору:

Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Номер рахунку (IBAN): UA0026001

Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України)

У разі несплати штрафу у встановлений статтею 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення строк, на підставі ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, надіслати постанову про накладення штрафу відносно ОСОБА_1 для примусового виконання до органу державної виконавчої служби.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є.В. Стратій