ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/48/22

3/609/58/2022

20 січня 2022 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Катерняк О.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Відділення поліції № 1 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП України в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , гр. України, паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , не працюючої,

за ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А :

19 січня 2022 року до Шумського районного суду Тернопільської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 732881 від 18.01.2022р., згідно якого вбачається, що гр. ОСОБА_1 25 грудня 2021 року о 13 годині 00 хвилин за спільним місцем проживання вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно чоловіка ОСОБА_2 (висловлювалася нецензурною лексикою, шарпала за одяг, погрожувала вбивством), чим могла заподіяти шкоду психічному здоров`ю останньому, тим самим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Порушник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

У силу ч. 2 ст. 268 КУпАП вважаю за можливе справу розглянути у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Відповідно до вимог ст. 252, ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно й об`єктивно дослідити обставини правопорушення і з`ясувати, чи було воно вчинено та чи винна в цьому дана особа.

Положеннями ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Матеріали адміністративного протоколу, не дають достатніх підстав та доказів для висновку про винність гр. ОСОБА_1 та наявності в її діях правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП наступає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктом правопорушення є особа, якій виповнилося 16 років, і яка вчинила насильство до одного із членів своєї сім`ї.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП характеризується умисною формою вини і передбачає наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п.14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Однак, дослідивши наявні в справі докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 732881 від 18.01.2022р.; письмове пояснення ОСОБА_1 від 25.12.2021р., письмове пояснення ОСОБА_3 від 13.01.2022р., письмове пояснення ОСОБА_2 від 25.12.2021р., та із суті адміністративного правопорушення, зазначеної у вищевказаному протоколі, не вбачається кваліфікуючої ознаки вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суд не бере до уваги долучені письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, свідки та потерпілі відсутні. А із пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що дана подія відбувалася на подвір`ї господарства ОСОБА_5 , під час якої вони виражалися в адресу один одного нецензурними словами, шарпались та погрожували один одному фізичною розправою, інших свідків події не було.

Сам лише протокол про адміністративне правопорушення не може слугувати доказом вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно ОСОБА_2 .

Одночасно суд звертає увагу, що матеріали справи не містять відомостей щодо звернення потерпілого ОСОБА_2 із заявою до правоохоронних органів стосовно вчинення ОСОБА_1 стосовно нього домашнього насильства.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене, на думку суду ОСОБА_1 порушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП не допустила, тому вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку із чим провадження в даній справі слід закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 173-2 ч. 1, 247, 252, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду або через Шумський районний суд Тернопільської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: О. М. Катерняк