Справа № 357/1191/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2022 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О. Л. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Національної поліції України ДПП Управління патрульної поліції у Київській області БПП у м.Біла Церква відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ФОП « ОСОБА_2 » - оператором вакуумного пристрою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 292993 01.01.2022 о 14 год. 25 хв. в м. Біла Церква по вул. Челюскіна, 61 водій ОСОБА_1 перебував в транспортному засобі CELLY MR-7151 А д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння , а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що водій категорично відмовився у присутності двох свідків. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом залишення транспортного засобу на місці.

Відповідно до протоколу водій ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КпАП України.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України не визнав, пояснив, що не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, просив адміністративний матеріал складений відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, про що надав письмове пояснення, яке долучене до матеріалв протоколу.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, які надіслані до суду, заслухавши пояснення ОСОБА_1 суддя вважає, що справа підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 «Правил дорожнього руху України» водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.130 ч.1 КУпАП керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. В той же час, порядок дій працівників поліції з цього приводу не відповідає таким вимогам, що вбачається з матеріалів справи.

Матеріали справи не містять належних доказів тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був правомірно зупинений працівниками поліції, в тому числі з метою перевірки на стан алкогольного сп`яніння, останній був зупинений за порушеннями правил дорожнього руху, хоча не рухався, а стояв на місці. Під час перегляду диску зафіксована лише відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 за участю свідків. Також у справі відсутній акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, що і створює в даному випадку об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Також на СД диску який наявний у матеріалах справи не має позначки чи відомостей яким чином та за допомогою чого було здійснено на нього відеозапис, матеріали справи не містять відомостей про номер та серію відеокамери, дату його виробництва та назви камери, на яку здійснювався відеозапис. Крім того, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з Інструкції. В матеріалах справи міститься лише направлення ОСОБА_1 інших доказів про перебування водія в стані алкогольного спяніння в справі не мається. На підставі вище викладеного, суд критично оцінює інші докази, які наявні в матеріалах справи, та вважає, що працівниками поліції не доведено факт порушення особою, яка притягається до відповідальності вимог п.2.5 ПДР, та, відповідно, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

З цього приводу, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. З урахуванням оголошених вище доказів, на думку судді, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення є недоведеною належними та допустимими доказами.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

На підставі викладеного, статтями 62 Конституції України ч. 1 ст. 130, ст. 9, 221, 247, 251, 252, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяО. Л. Гавенко