ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/522/22 Номер провадження 33/814/270/22Головуючий у 1-й інстанції Куцин В. М. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
Категорія ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О.,

при секретарі Ряднині І.В.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 квітня 2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 квітня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. на користь держави. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 04 лютого 2022 року о 12:15 год. по вул. Незалежності, 12 в м. Миргород, керуючи транспортним засобом RENAULT MEGANE SCENIC, д.н.з. НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху не вибрав безпечної швидкості руху, не переконався у безпеці руху та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21072, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, та, не дотримавшись бокового інтервалу, скоїв наїзд на припаркований автомобіль ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_4 , яким до цього керував ОСОБА_3 .

Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення вимог п.п.10.1, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 квітня 2022 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обгрунтовується тим, що суддя місцевого суду не забезпечив об`єктивного розгляду адміністративної справи та дослідження доказів, які б «поза розумним сумнівом» доводили наявність в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зокрема не надав належну оцінку змісту відеозапису події, який спростовує факт порушення останнім вимог ПДР України, та, навпаки, підтверджує їх порушення водієм автомобіля ВАЗ 21072, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , що й спровокувало зіткнення автомобілів.

Також апелянт зазначає, що місцевий суд не з`ясував наявність технічної можливості для уникнення зіткнення з автомобілем ВАЗ 21072, д.н.з. НОМЕР_3 , зокрема на підставі висновку експертизи, який мали надати працівники поліції як доказ підтвердження його вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

Потерпілий ОСОБА_2 заперечив доводи апеляційної скарги, вважав постанову місцевого суду законною і обґрунтованою.

Мотиви суду

Відповідно до з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з п.1.10 ПДР України дорожнього руху дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Відповідно до положень ст.124 КУпАП (в редакції чинній на час вчинення ДТП) адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП, є суспільні відносини в сфері власності, об`єктивна сторона передбачає обов`язкове настання наслідків у вигляді майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна .

Основною і обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони будь-якого складу адміністративного правопорушення є наявність вини особи у скоєнні такого діяння.

Згідно зі ст.ст.9, 247 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно з п.1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до вимог п.2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Положеннями п.12.1 ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п.13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

У свою чергу, апеляційний суд наголошує, що суд першої інстанції вірно встановив наявність у діях ОСОБА_1 вини як ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки останній, керуючи транспортним засобом RENAULT MEGANE SCENIC, д.н.з. НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху не вибрав безпечної швидкості руху, не переконався у безпеці руху та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21072, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого у подальшому скоїв наїзд на припаркований автомобіль ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_4 , яким до цього керував ОСОБА_3 .

Належне обґрунтування наявності у діях ОСОБА_1 вини в достатній мірі підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №006578 від 04 лютого 2022 року (а.с.1), схеми місця ДТП від 04 лютого 2022 року, підписаної усіма учасниками дорожнього руху без будь-яких зауважень та застережень (а.с.2), фотоматеріалами механічних пошкоджень транспортних засобів, що містяться на диску, доданому до матеріалів справи, та відеозаписом події (а.с.24).

Оцінивши в сукупності зазначені докази, суддя місцевого суду дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.

Більше того, як вбачається з відеозапису події та відповідно встановлено місцевим судом, у момент зіткнення автомобіль ВАЗ 21072, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , вже виїхав на смугу зустрічного руху, здійснюючи маневр повороту ліворуч, але не встиг його закінчити через те, що в нього в`їхав автомобіль RENAULT MEGANE SCENIC, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався позаду в попутному напрямку.

Однак, водій автомобіля RENAULT MEGANE SCENIC, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 повинен був бачити, що автомобіль, який рухається попереду, розпочав маневр повороту ліворуч, та відповідно мав вжити усіх можливих заходів, в тому числі знизити швидкість автомобіля, що дозволити б завершити маневр ОСОБА_2 та уникнути зіткнення.

У зв`язку з цим, твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не надав належну оцінку змісту відеозапису події є безпідставним.

Так само є безпідставними і доводи ОСОБА_1 про те, що водій автомобіля марки автомобіль ВАЗ 21072, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 своїми діями і бездіяльністю створив небезпеку для руху, чим спровокував зіткнення автомобілів, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, а саме: схеми місця ДТП, фотоматеріалів механічних пошкоджень транспортних засобів та відеозапису події, транспортний засіб, на який було скоєно наїзд, рухався попереду та перестроювався ліворуч з метою здійснення повороту.

Окрім того, твердження скаржника щодо завчасного не ввімкнення водієм автомобіля ВАЗ 21072, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч є лише припущенням та не виключає вину ОСОБА_1 , який, у свою чергу, зобов`язаний був діяти відповідно до п.п.2.3б та 12.1 ПДР України.

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 щодо не з`ясування місцевим судом наявності технічної можливості для уникнення ним зіткнення на підставі висновку експертизи, який мали б надати працівники поліції як доказ підтвердження його вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, апеляційний суд зазначає наступне.

Дійсно, у справах про порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, призначення судових автотехнічних експертиз є загальною практикою, оскільки для з`ясування обставин ДТП у багатьох випадках необхідні відповідні спеціальні знання. Разом із тим, за змістом ст.273 КУпАП призначення таких експертиз не є обов`язковим. У деяких випадках обставини ДТП можуть бути встановлені на підставі дослідження сукупності інших доказів.

У даній справі місцевий суд обґрунтував свій висновок про неврахування ОСОБА_1 дорожньої обстановки, що призвело до скоєння зіткнення з іншим транспортним засобом, який рухався в попутному напрямку, на підставі сукупності інших допустимих і належних доказів, які були наведені вище і які дозволили суду першої інстанції встановити обставини ДТП відповідно до стандарту доказування «поза розумним сумнівом».

Таким чином, доводи апелянта про необґрунтованість висновків суду щодо допущення ним порушень вимог ПДР України через відсутність судової автотехнічної експертизи, якою б це було встановлено, є неприйнятними.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.

Враховуючи викладене, вважаю обґрунтованим висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ст.124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У свою чергу, стягнення накладене у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у межах його мінімального розміру, встановленого санкцією ст.124 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 квітня 2022 року щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.О. Панченко