ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану на постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 04 травня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Сокирянського районного суду Чернівецької області від 04 травня 2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн.00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Згідно з постановою районного суду ОСОБА_1 притягнуто за адміністративної відповідальності за те, що він 04 вересня 2021 року о 15 год. 10 хв. керував транспортним засобом марки «Зубр» в с. Братанівка по вул. Богдана Хмельницького із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук та почервоніння шкіряного покриву обличчя, однак на вимогу працівника поліції відмовився від проходження в установленому законом порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову районного суду від 04.05.2022 р. і провадження по справі відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Посилався на те, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону та прийнята із порушенням процесуальних та матеріальних норм.

Зокрема вказував, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог закону, а саме у ньому відсутні дані про спеціальні технічні засоби, які поліцейські мали намір застосувати, пропонуючи йому пройти огляд.

Також інспекторами поліції в порушення Інструкції не було роз`яснено йому порядок проходження огляду на стан сп`яніння, а лише запропоновано пройти огляд або відмовитись від проходження.

ЄУНСС: 722/554/22

Провадження: №33/822/315/22 Головуючий у І інстанції: Унгурян С.В.

Категорія: ч. 1 ст. 130КУпАП Доповідач: Потоцький В.П.

Крім цього, процедура встановлення ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відбувалась з порушенням вимог чинного законодавства.

Звертав увагу і на те, що відеозапис подій, який міститься у матеріалах справи, не містить жодних відомостей про те, що працівники поліції висували йому пропозицію пройти огляд на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі відмови - пройти його у медичному закладі.

Вказував, що направлення на огляд водія, акт огляду на стан сп`яніння, які долучені до протоколу, в його присутності не складалися та не вручалися, в медичний заклад, як про це зазначено в направлені, його не доставляли.

Таким чином, на думку апелянта, інспектори поліції своїми діями порушили принцип презумпції невинуватості.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду поданої ним апеляційної скарги, що у відповідності до ст.294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить такого.

Згідно зі ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що інспектором патрульної служби при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та суддею місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення вказаних вимог не дотримано.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

У відповідності до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 04.09.2021 р. в с. Братанівка по вул. Богдана Хмельницького, водій ОСОБА_1 керував т/з мотоблоком «Зубр» з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покриву обличчя, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння водій відмовився на місці, чим порушив п.2.5 ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Ці обставини визнані судом першої інстанції доведеними і покладені в основу оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, районний в своєму рішенні поклав в основу доведеності вини ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та акт огляду й відеозапис події.

Між тим, з такими висновками суду неможливо погодитися, виходячи з такого.

Порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан такого сп`яніння визначений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС,МОЗ України від 09.11.2015року за №1452/735(далі - Інструкція).

Відповідно до вимог ч.3 ст.266 КУпАП України, п.7 розділу 1 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв, які мають бути оглянуті у закладі охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно зі ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений із порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, як вбачається з матерів справи, а саме з відеозапису, на ньому не зафіксовано відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

При цьому п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1103 від 17 грудня 2008 р. передбачає, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи та відеозапису бодікамер працівників поліції, що працівник поліції, після зупинки т/з ОСОБА_1 , вказав, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння і запропонував йому пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки або відмовитись від такого огляду, а саме продути в алкотестер «Драгер», на що останній відмовився.

При цьому працівник поліції в порушення ст.266 КУпАП та вищезгаданого порядку після незгоди водія пройти огляд на місці зупинки не запропонував останньому та не направив його для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Також, як вбачається з письмових матеріалів справи, під час зупинки водія ОСОБА_1 поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покриву обличчя (а.с.1-3).

Разом з тим, з відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції встановлено, що після зупинки водія ОСОБА_1 та підозри того, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, працівниками поліції не були озвучені ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені ними у водія, як того вимагає Інструкція, та які могли стати підставою для проведення його огляду на стан сп`яніння на місці зупинки т/з чи направленні його до медичного закладу. Працівником поліції не було названо жодної ознаки алкогольного сп`яніння.

Крім того, як встановлено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 таких положень правил дорожнього руху України, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Тобто, на думку апеляційного суду, із матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити.

Такі висновки апеляційного суду, повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 у справі №686/11314/17.

А тому, враховуючи вимоги ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», а також позицію Верховного Суду з цього приводу, апеляційний суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що оскільки працівниками поліції не було належним чином задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР України, яке слугувало підставою для зупинки його транспортного засобу, то всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що працівником поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушенні вимоги КУпАП та Інструкції, а судом першої інстанції при розгляді справи на ці порушення не було звернуто уваги, що в подальшому потягло за собою прийняття незаконного рішення.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно до ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанову судді суду першої інстанції слід скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.247, 268, 285, 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 04 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький