ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/6530/20 Головуючий суддя І інстанції Колесник С.А.
Провадження № 33/818/90/22 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: Порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ по справі про адміністративне правопорушення /

19 січня 2022 року суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а також потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 20 травня 2020 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 20 травня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, студента ХНУ ім. В.Н. Каразіна, працюючого адміністратором зали у ТОВ «Гамма 55», який мешкає зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 340,00 гривень

Також з ОСОБА_1 стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Постановою встановлено, що 16.04.2020 року о 00:47 год. в м. Харкові по вул. Героїв Праці, буд. 2/48А, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Volkswagen Jetta д/н. НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Toyota Prius д/н. НОМЕР_3 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Дії водія ОСОБА_1 були кваліфіковані як порушення п. 10.9 Правил Дорожнього руху України, тобто вчинення правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 20 травня 2020 року скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду та протокол про адміністративне правопорушення за с. 124 КУпАП, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам. Вказує, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що ДТП сталася у зв`язку з тим, що в керування його автомобілем втрутився сам поліцейський, що відволікло його від керування автомобілем та призвело до мимовільного руху заднім ходом та контактування його автомобіля заднім бампером з переднім номерним знаком поліцейського автомобіля. Вважає, що за таких обставин, він не може бути визнаний винним, оскільки між його діями, з урахуванням втручання в керування автомобілем працівника поліції, та наслідками події, відсутній причинний зв`язок, а відсутність пошкоджень транспортних засобів, на його думку, свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_1 , який підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, а також потерпілого ОСОБА_2 , який заперечував щодо її задоволення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з відомостей, що є наявними у справі, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 щодо порушення п.10.9 Правил дорожнього руху України.

З метою забезпечення Конституційних засад щодо доступу до правосуддя особи, яка вважає свої права порушеними, а також з метою дослідження та перевірки всіх апеляційних доводів ОСОБА_1 , судом апеляційної інстанції, на підставі ст. 294 КУпАП, прийнято до розгляду апеляційну скаргу.

Разом з цим належить врахувати, що під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, встановлено, що апелянтом не наведено відомостей, які спростовують висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП суд першої інстанції послався на відомості, які містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 371194 від 16.04.2020 року;

- схемі місця ДТП від 16.04.2020 року;

- письмових поясненнях ОСОБА_1 від 16.04.2020 року;

- письмових поясненнях ОСОБА_2 від 16.04.2020 року.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення (арк. 1), вбачається, що 16.04.2020 о 00:47 год. в м. Харкові по вул. Героїв Праці, буд. 2/48А, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Volkswagen Jetta д/н. НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Toyota Prius д/н. НОМЕР_3 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Дії водія ОСОБА_1 були кваліфіковані як порушення п. 10.9 Правил Дорожнього руху України, тобто вчинення правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП.

З відомостями, зафіксованими в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його підпис.

Поряд з цим, належить взяти до уваги й те, що цей протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що дії службової особи, яка складала цей протокол, в порядку передбаченому КАС України, ОСОБА_1 оскаржувалися, що унеможливлює будь-які посилання про незаконність дій працівників поліції під час складення протоколу.

Згідно рапорту інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 2 УПП в Харківській області ДПП В. Ольховського від 16.04.2020 року, останній доповів начальнику УПП в Харківській області ДПП Стрижак А., що 16.04.2020 року під час патрулювання Київського району у складі екіпажу Купол 1203 ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) за адресою: м. Харків, вул. Г. Праці, 2/48 А близько 00 год. 30 хв. було помічено автомобіль Volkswagen Jetta д/н. НОМЕР_2 , який було зупинено посеред дороги, а саме, біля розділювальної подвійної суцільної лінії на зоні пішохідного переходу. Зупинившись за ним, вони вирішили впевнитись, що у водія все добре та встановивши причину такої зупинки з порушенням ДПР України. Громадянин, котрий знаходився біля автомобіля на його питання: «Що сталося?» чітко пояснити нічого не зміг, при цьому знаку аварійності встановлено не було. На його прохання пред`явити водійське посвідчення та талон реєстрації автомобіля декілька разів проігнорував та повідомив, що перепаркує авто в іншому місці та надасть документи для перевірки. Через хвилину водій авто Volkswagen Jetta перепаркував авто та при перевірці документів у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Йому було повідомлено, що для подальшого руху, їм потрібно впевнитись, що він не перебуває під дією алкоголю. На це водій відповів, що не хоче чекати і вести з ними бесіду, а також, що вони його не зупиняли. Хвилин через десять, водій сів до свого авто, завів його, вімкнув передачу для руху заднім ходом і здійснив зіткнення зі службовим транспортним засобом Toyota Prius д/н. НОМЕР_3 . Дану подію було зафіксовано на відеореєстратор Хiomi Yi Dash Camera, який було встановлено в службовому автомобілі. Водій Volkswagen Jetta , гр. ОСОБА_1 при складенні адміністративного протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотестер та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» відмовився в присутності двох свідків. Також було складено адміністративний протокол за ст. 124 КУпАП на ОСОБА_1 (а.с. 5).

Крім того, в матеріалах справи міститься схема місця ДТП (арк. 2), яка була складена інспектором поліції безпосередньо після скоєння ДТП. У вказаній схемі в графі «Перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих унаслідок ДТП» зазначено, що на автомобілі Volkswagen Jetta д/н. НОМЕР_2 пошкоджено ЛКП заднього бамперу; на автомобілі Toyota Prius д/н. НОМЕР_3 розбита рамка переднього номерного знаку, деформовано передній бампер.

З відомостями, які містяться в цій схемі, учасники ДТП були ознайомлені, про що свідчить їх власноручний підпис, та будь-яких зауважень не заявляли.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про відсутність механічних пошкоджень на транспортних засобах, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити та скасувати постанову суду першої інстанції, оскільки ДТП сталася не з його вини. Пояснив, що 16.04.2020 року по вул. Героїв Праці, буд. 2/48А в м. Харкові він керував транспортним засобом Volkswagen Jetta, який належить його матері, а свідоцтво про реєстрацію цього автомобіля на ім`я чоловіка, у якого вона його купила. Близько 23.00 год. його зупинили працівники патрульної поліції, та свій службовий автомобіль зупинили на відстані біля двох метрів позаду його транспортного засобу і поставили аварійні фішки попереду його автомобіля чим перешкоджали йому залишити місце зупинки. Коли він сів за кермо транспортного засобу, який був з ввімкненим двигуном, передачу не включав, вимкнув ручні гальма та відпустив педаль щеплення і в цей час поліцейський відкрив дверцята і почав його витягувати з автомобіля, а для чого він не знає, автомобіль почав рухатись назад та допустив зіткнення зі службовим автомобілем Toyota Prius д/н. НОМЕР_3 . Вказав, що він вийшов із автомобіля і побачив, що задній бампер його автомобіля контактував з номерною рамкою на передньому бампері автомобіля працівника поліції. Вважає, що працівники поліції діяли незаконно і він звертався зі скаргою до керівництва патрульної поліції на їх дії, однак наслідки щодо її розгляду йому не відомі.

Потерпілий ОСОБА_2 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та просив залишити постанову судді без змін. Пояснив, що особисто йому ніякої шкоди спричинено не було, а шкоду заподіяно автомобілю, який належить Департаменту патрульної поліції. Вказав, що 16.04.2020 року близько 24.00 год. під час патрулювання з колегою ОСОБА_3 виявили транспортний засіб по вул. Г. Праці у м. Харкові, який стояв посеред дороги, під керуванням водія ОСОБА_1 , у якого виявили ознаки алкогольного сп`яніння. Під час розмови з цим водієм, вони впевнились у всіх ознаках алкогольного сп`яніння і повідомили йому про те, що буде складатися протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 намагався поїхати з місця і виставили конуси. Це була рівна ділянка. Під час розгляду справи, ОСОБА_1 сів за кермо і поїхав назад. Після чого, він відкрив двері автомобіля і забрав ключі від нього. Вказав, що в результаті ДТП на транспортному засобі, яким керував ОСОБА_1 пошкоджень не було, а на транспортному засобі Toyota Prius, який належить Департаменту патрульної поліції, пошкоджено номерний знак. З приводу скарги ОСОБА_1 його до дисциплінарної чи іншої відповідальності не притягали. Вважає, що діями ОСОБА_1 допущено зіткнення транспортних засобів.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вони не спростовують правильності висновків, які наведені в оскаржуваній постанові.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Між тим, кожний учасник дорожнього руху, згідно з вимогами п. 1.4 Правил дорожнього руху, має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

У пункті 1.9 ПДР України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пунктом 10.9 Правил дорожнього руху України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

За порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях вини у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

З відеозапису, який знаходиться в матеріалах справи об`єктивно вбачається, що ОСОБА_1 сів за кермо та здійснив рух транспортного засобу заднім ходом та допустив наїзд на службовий автомобіль працівників поліції (а.с. 6).

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, надаючи юридичну оцінку діям водія ОСОБА_1 щодо наявності чи відсутності його вини у ДТП, вбачає, що подія ДТП сталася виключно внаслідок дій ОСОБА_1 , який не дотримався п.10.9 ПДР України.

Також, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону, суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.9 ПДР України, які перебувають у прямому причинному зв`язку з наслідками у вигляді пошкоджень транспортних засобів, а тому висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП є обґрунтованим.

При цьому апеляційний суд погоджується з видом і мірою адміністративного стягнення, якому підданий ОСОБА_1 , оскільки таке адміністративне стягнення буде достатньою та необхідною мірою відповідальності, яке досягне мети у вихованні правопорушника у дусі додержання законів, а також запобіганню вчинення нею нових правопорушень.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на вимогах закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 20 травня 2020 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков