Номер провадження: 23-з/813/258/22
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участю секретаря судового засідання Рибачук О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Одеського апеляційного суду Копіци О.В. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Одеської митниці на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2021 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 483 МК України,

встановив:

В провадженні судді Одеського апеляційного суду Копіци О.В. знаходиться справа про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Одеської митниці на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 19.10.2021 року, якою закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

17.05.2022 року до канцелярії апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про відвід судді Копіци О.В..

В обґрунтування заявленого відводу ОСОБА_1 зазначає, що з попереднім захисником адвокатом Холостенюком А.В. суддя Копіца О.В. навчався на одному курсі Одеського інституту внутрішніх справ, працював в органах МВС України і на теперішній час підтримує приятельські відносини. З урахуванням вказаного, між ОСОБА_1 та адвокатом Нечипорук І.І. було укладено новий договір про надання правової допомоги. Для повноцінного захисту прав та законних інтересів ОСОБА_1 адвокатом Нечипорук І.І. 02.05.2022 року через підсистему електронного суду було подано заяву про вступ у справу захисника та клопотання про ознайомлення з матеріалами справи №521/15830/21. Однак, судом не було розглянуто вказане клопотання. Тому, на підставі вказаного, враховуючи зв`язки судді ОСОБА_2 з попереднім адвокатом Холостенком А.В., порушення суддею під час розгляду справи його процесуальних прав та прав захисника на ознайомлення з матеріалами справи, подальший розгляд справи суддею Копіцею О.В. може викликати сумніви та побоювання щодо упередженості судді та викликає сумніви щодо його безсторонності при розгляді справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви про відвід, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

При розгляді зазначеного провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Оскільки норми чинного КУпАП не регулюють порядок вирішення питання про відвід судді, який розглядає справу, враховуючи вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю за необхідне застосувати принцип аналогії закону найбільш близької галузі права, а саме - кримінального процесуального права, при вирішенні даного питання, та керуватись положеннями Параграфу 6 КПК України, який встановлює підстави та порядок відводу судді від участі у кримінальному провадженні.

Вичерпний перелік обставин, які виключають участь судді у кримінальному провадженні, встановлений ст.75 КПК України.

До таких обставин відносяться випадки, коли суддя є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; суддя брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо суддя особисто, його близькі родичі чи члени сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які можуть викликати сумнів у його неупередженості; у випадку встановлення порушення порядку визначення судді для розгляду справи.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений в порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Копіци О.В., прихожу до висновку, що заявлений відвід підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997року і являється частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В процесуальному судочинстві діє презумпція безсторонності суду, яка може бути спростована.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них.

Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Дослідивши питання безсторонності судді з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), рішення від 28 листопада 2002 року, зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці.

Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву (див., серед інших рішення у справах: «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року п.п.49,54; «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року, п.66; «Агрокомплекс» проти України» від 06 жовтня 2011 року, п.136; «Олександр Волков проти України» від 09 січня 2013 року, п.п.103,107).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Враховуючи прецедентну практику Європейського суду з прав людини, з метою недопущення сумнівів у учасників справи, а також безпосередньо у особи, відносно якої було складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_3 в безсторонності та неупередженості судді Копіци О.В., вважаю за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_1 та відвести суддю Копіцу О.В. від розгляду апеляційної скарги Одеської митниці на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 19.10.2021 року, якою закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Згідно з абз. 5 підпункту 2.3.25 пункту 2.3 «Положення про автоматизовану систему документообігу суду», затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30, у разі задоволення відводу або самовідводу заміна судді здійснюється автоматизованою системою на підставі рішення про відвід (самовідвід) у порядку, зазначеному в підпункті 2.3.23 пункту 2.3 цього Положення.

На підставі викладеного вважаю за необхідне передати матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 КУпАП відносно ОСОБА_1 до апарату Одеського апеляційного суду для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 294 КУпАП, ст. ст.75, 81 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про відвід судді Одеського апеляційного суду Копіци О.В..

Відвести суддю Одеського апеляційного суду Копіцу О.В. від розгляду справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Одеської митниці на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 19.10.2021 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 483 МК України.

Матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 483 МК України, передати до відділу діловодства та обліку звернення громадян Одеського апеляційного суду для повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А. П. Заїкін