Провадження № 3/686/226/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Марцинкевич С.А., з участю секретаря Созанської Л.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Табаровець А.П., прокурора Загродської Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , колишнього заступника голови Хмельницької обласної державної адміністрації,

за ч. 4 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що перебуваючи на посаді заступника голови Хмельницької обласної державної адміністрації, подав завідомо недостовірні відомості у щорічній декларації за 2020 рік, які відрізняються від достовірних на загальну суму 691716 грн. 45 коп.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, на підставі абз.2 ч.1 ст.51-3 Закону України «Про запобігання корупції», п.п.1 п.2 розділу ІІ Порядку проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 29.01.2021 №26/21 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2021 за №158/35780, Національним агентством проведено повну перевірку щорічної декларації за 2020 рік, поданої ОСОБА_1 як особою, як займає відповідальне та особливо відповідальне становище. Перевіркою встановлено недостовірність внесених відомостей на загальну суму 691716 грн. 45 коп.

Так, у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації суб`єкт декларування не зазначив про свій дохід у вигляді відсотків по депозитах у розмірі 20 грн. 66 коп. отриманий від АТ «Універсал Банк», що підтверджується наданою суб`єктом декларування довідкою.

Також, у розділі 12 «Грошові активи» декларації суб`єкт декларування не вказав відомостей про свої грошові активи кошти, позичені третій особі ОСОБА_2 , в розмірі 191178 грн. 17 коп., що підтверджується рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 10.08.2017 року у справі № 439/381/17 за позовом суб`єкта декларування до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості, стягнуто з ОСОБА_2 на користь суб`єкта декларування грошові кошти в розмірі 186000 грн. 00 коп., на підставі боргової розписки від 31.10.2016 року та відсотків за користування чужими грошовими коштами в розмірі 3285 грн. 32 коп.

Крім цього, у розділі 12 «Грошові активи» декларації суб`єкт декларування не вказав відомості про свої грошові активи кошти, розміщені на банківському рахунку, відкритому в АТ «Універсал Банк», в розмірі 224 грн. 58 коп., що підтверджується наданою ним довідкою.

До того ж у розділі 13 «Фінансові зобов`язання» декларації ОСОБА_1 , не зазначив відомостей про своє фінансове зобов`язання за договором фінансового лізингу, яке виникло перед ТОВ «Порше Лізинг Україна» в розмірі 313044 грн. 66 коп. Станом на 31.12.2020 року розмір заборгованості суб`єкта декларування перед ТОВ «Порше Лізинг Україна» становив 313044 грн. 66 коп. що підтверджується рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25.09.2020 за позовом ТОВ «Порше Лізинг Україна» до суб`єкта декларування, наданою товариством інформацією та зведеною обліковою випискою з рахунку клієнта.

Також, у розділі 13 «Фінансові зобов`язання» декларації ОСОБА_1 , не зазначив відомостей про своє фінансове зобов`язання за договором про відступлення права вимоги перед ОСОБА_3 в розмірі 187248 грн. 38 коп. що підтверджується рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03.06.2020 у справі № 569/20444/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , про стягнення коштів за договором про відступлення права вимоги від 28.12.2018 року №1 стягнуто із суб`єкта декларування на користь ОСОБА_3 167349 грн. 80 коп. заборгованості за договором про відступлення права вимоги №1 та пені у розмірі 19898 грн. 58 коп.

В ході судового засідання ОСОБА_1 свою провину заперечив, вказав на відсутність у нього будь якого умислу на подання завідомо недостовірної інформації про доходи, зазначив, що не мав наміру приховати свій майновий стан. У декларації не вказав відомості про свої грошові активи кошти, позичені третій особі ОСОБА_2 , в розмірі 191178 грн. 17 коп., оскільки вважав вказане грошове зобов`язання, що виникло в 2017 році виконаним. Як слідує з листа Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягнення не проводилось взагалі, в тому числі і в період декларування з 01.01.2020 по 31.12.2020 року. Окрім цього, ОСОБА_1 зазначив, що декларація за 2020 рік подавалась ним на основі декларації за 2019 рік, що подавалась до призначення на посаду та підлягала обов`язковій спеціальній перевірці Національним агентством з питань запобігання корупції, зауважень щодо вказаного факту з боку НАЗК не було. Вказані правовідносини виникли за 3 роки до моменту призначення його на посаду та подання першої декларації і не пов`язані з його діяльністю на посаді, що пов`язана з корупційними ризиками. Щодо фінансового зобов`язання за договором фінансового лізингу, яке виникло перед ТОВ «Порше Лізинг Україна» в розмірі 313044 грн. 66 коп., то автомобіль, який був предметом вказаного договору не перебував у його користуванні, він виступав лише гарантом за договором, стороною було ТОВ «Інтер Буд-Строй», трудові та корпоративні відносини з яким у нього припинені. Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25.09.2020 року за позовом ТОВ «Порше Лізинг Україна» стягнуто з нього 313044 грн. 66 коп. Разом з цим, за запитом Національного агентства Рівненський міський суд підтвердив відсутність належного повідомлення про результати розгляду справи та прийняття заочного рішення. Таким чином, він не знав про факт прийняття рішення під час подачі декларації.

Представник ОСОБА_1 адвокат Табаровець А.П. вказав про необхідність закриття провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведеною.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступних висновків.

Згідно розпорядження Хмельницької обласної державної адміністрації від 10.03.2020 №48/2020-р/к ОСОБА_1 призначено на посаду заступника голови Хмельницької обласної державної адміністрації (а.с.46).

Розпорядженням Хмельницької обласної державної адміністрації від 31.12.2020 №170/2020-р/к ОСОБА_1 звільнено з займаної посади 04.01.2021 року (а.с.47).

За змістом примітки до ст. 51-3 Закону України «Про запобігання корупції» особа, до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище відносяться, зокрема, керівники, заступники керівників державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, юрисдикція яких поширюється на територію однієї або кількох областей, Автономної Республіки Крим, міст Києва або Севастополя.

Таким чином, відповідно до п.п. «и» п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 45 Закону ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 46 Закону у декларації зазначаються відомості, зокрема, про:

п.7) отримані доходи суб`єкта декларування або членів його сім`ї, у тому числі доходи у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення), отримані як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, гонорари, дивіденди, проценти, роялті, страхові виплати, благодійна допомога, пенсія, доходи від відчуження цінних паперів та корпоративних прав, подарунки та інші доходи.

Такі відомості включають дані про вид доходу, джерело доходу та його розмір. Відомості щодо подарунка зазначаються лише у разі, якщо його вартість перевищує п`ять прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, а для подарунків у вигляді грошових коштів - якщо розмір таких подарунків, отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року, перевищує п`ять прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року;

п.8) наявні у суб`єкта декларування або членів його сім`ї грошові активи, у тому числі готівкові кошти, кошти, розміщені на банківських рахунках або які зберігаються у банку, внески до кредитних спілок та інших небанківських фінансових установ, кошти, позичені третім особам, а також активи у дорогоцінних (банківських) металах. Відомості щодо грошових активів включають дані про вид, розмір та валюту активу, а також найменування та код Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України установи, в якій відкриті відповідні рахунки або до якої зроблені відповідні внески. Не підлягають декларуванню наявні грошові активи (у тому числі готівкові кошти, кошти, розміщені на банківських рахунках, внески до кредитних спілок та інших небанківських фінансових установ, кошти, позичені третім особам) та активи у дорогоцінних (банківських) металах, сукупна вартість яких не перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року;

п. 9) фінансові зобов`язання суб`єкта декларування або членів його сім`ї, у тому числі отримані кредити, позики, зобов`язання за договорами лізингу, розмір сплачених коштів у рахунок основної суми позики (кредиту) та процентів за позикою (кредитом), залишок позики (кредиту) станом на кінець звітного періоду, зобов`язання за договорами страхування та недержавного пенсійного забезпечення. Відомості щодо фінансових зобов`язань включають дані про вид зобов`язання, його розмір, валюту зобов`язання, інформацію про особу, стосовно якої виникли такі зобов`язання, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, та дату виникнення зобов`язання. Такі відомості зазначаються лише у разі, якщо розмір зобов`язання перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення,у розділі 12 «Грошові активи» декларації, ОСОБА_1 не вказав відомості про свої грошові активи кошти, позичені третій особі ОСОБА_2 , в розмірі 191178 грн. 17 коп.

Відповідно до рішення Бродівського районного суду Львівської області від 10.08.2017 року у справі № 439/381/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості, стягнуто з ОСОБА_2 на користь суб`єкта декларування грошові кошти в розмірі 186000 грн. 00 коп., на підставі боргової розписки від 31.10.2016 року та відсотків за користування чужими грошовими коштами в розмірі 3285 грн. 32 коп. (а.с. 69-70).

На виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерств Юстиції перебуває виконавче провадження АСВП №55638205 з виконання виконавчого листа №439/381/17, виданого Бродівським районним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості в сумі 191178 грн. 17 коп.

З повідомлення Відділу примусового виконання рішень від 20.04.2021 №10490/В-4, вбачається, що станом на 31.12.2020 підлягало стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 191178 грн. 17 коп. За вказаним виконавчим провадженням кошти в рахунок погашення основної суми боргу за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 не перераховувались (а.с.71).

Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_1 , будь-якого умислу на приховування грошових активів, а саме коштів, позичених третій особі ОСОБА_2 , в розмірі 191178 грн. 17 коп., у нього не було. У декларації не вказав таких відомостей, оскільки вважав вказане грошове зобов`язання, що виникло в 2017 році виконаним, за період декларування жодних коштів йому не перераховувалось. Також, пояснив, що декларація за 2020 рік подавалась ним на основі декларації за 2019 рік, що подавалась до призначення на посаду та підлягала обов`язковій спеціальній перевірці Національним агентством з питань запобігання корупції, зауважень щодо вказаного факту з боку НАЗК не було. Вказані правовідносини виникли за 3 роки до моменту призначення його на посаду та подання першої декларації і не пов`язані з його діяльністю на посаді, що пов`язана з корупційними ризиками.

За змістом статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до статті 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Частина 4 статті 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Склад вказаного адміністративного правопорушення передбачає в тому числі і не зазначення суб`єктом декларування грошових активів у декларації, проте аналіз даної норми свідчить про те, що таке «не зазначення» відбувається завідомо, тобто свідомо, а отже виключно умисно. При цьому, суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Вказане повністю кореспондується із позицією Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17 зазначив, що при розгляді справ цієї категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 КУпАП, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу, але всупереч цих вимог, відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного протоколу про адміністративне правопорушення не забезпечено.

З досліджених в судовому засіданні обставин є виключно очевидним те, що особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення не мала жодного умислу на приховування вказаної інформації. Суб`єктивне відношення ОСОБА_1 до вказаних обставин, продемонстроване в судовому засіданні, дійсно свідчить про відсутність «завідомості», тобто умислу для подання недостовірних відомостей у декларації.

Таким чином, суддею зроблено висновок, що за відсутності «завідомості» для подання недостовірних відомостей, склад правопорушення в діях ОСОБА_1 відсутній. Належні, достовірні та допустимі докази, які б об`єктивно спростовували такий висновок, в матеріалах справи немає.

Разом з цим, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, у розділі 13 «Фінансові зобов`язання» декларації ОСОБА_1 , не зазначив відомостей про своє фінансове зобов`язання за договором фінансового лізингу, яке виникло перед ТОВ «Порше Лізинг Україна» в розмірі 313044 грн. 66 коп.

Під час судового розгляду встановлено, що 07.03.2019 між ТОВ «Порше Лізинг Україна» (лізингодавець) та ТОВ «Інтер Буд-Строй» (лізингоодержувач) укладено договір про фінансовий лізинг №00017922, об`єктом якого є транспортний засіб VW Passat Executive Life, вартість об`єкта лізингу 1013195 грн., авансовий платіж -151979 грн. 25 коп. За даним договором ОСОБА_1 є поручителем (а.с. 74-77).

Відповідно до повідомлення ТОВ «Порше Лізинг Україна» від 17.05.2021, заборгованість за вказаним договором станом на 17.05.2021 року складає 313044 грн. 66 коп. та є не погашеною (а.с.72).

Рішенням (заочне) Рівненського міського суду Рівненської області від 25.09.2020 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» заборгованість за вказаним договором про фінансовий лізинг у розмірі 313044 грн. 66 коп. (а.с. 110-117).

З даного рішення вбачається, що відповідач ( ОСОБА_1 ) відзив на позов не подав, до суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи сповіщався судом за місцем реєстрації.

Згідно повідомлення Рівненського міського суду від 17.06.2021 №1/237/21 вбачається, що копію заочного рішення Рівненського міського суду від 25.09.2020 року було направлено ОСОБА_1 08.10.2020 та повернуто на адресу суду без вручення 09.11.2020 року по закінченню терміну зберігання.

Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_1 , автомобіль який був предметом вказаного договору не перебував у його користуванні, він виступав лише гарантом (поручителем) за договором. Стороною було ТОВ «Інтер Буд-Строй», трудові та корпоративні відносини з яким у нього припинені, а тому йому не було відомо про невиконання даним товариством фінансових зобов`язань. Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25.09.2020 року за позовом ТОВ «Порше Лізинг Україна» стягнуто з нього як з поручителя 313044 грн. 66 коп. Разом з цим, Рівненський міський суд підтвердив відсутність належного повідомлення про результати розгляду справи та прийняття заочного рішення. Таким чином, він не знав про факт прийняття рішення під час подачі декларації.

Враховуючи, що заочне рішення Рівненського міського суду від 25.09.2020 було постановлено без участі ОСОБА_1 , а також враховуючи відсутність доказів щодо належного повідомлення про розгляд справи та вручення самого рішення суду останньому, відсутність відомостей щодо примусового стягнення грошових коштів, суддя погоджується з твердженнями ОСОБА_1 та приходить до висновку про відсутність «завідомості», тобто умислу для подання недостовірних відомостей у декларації, а тому склад правопорушення в діях ОСОБА_1 відсутній.

Крім того, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що: у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації суб`єкт декларування не зазначив про свій дохід у вигляді відсотків по депозитах у розмірі 20 грн. 66 коп. отриманий від АТ «Універсал Банк»; у розділі 12 «Грошові активи» декларації суб`єкт декларування не вказав відомості про свої грошові активи кошти, розміщені на банківському рахунку, відкритому в АТ «Універсал Банк», в розмірі 224 грн. 58 коп.; у розділі 13 «Фінансові зобов`язання» декларації ОСОБА_1 , не зазначив відомостей про своє фінансове зобов`язання за договором про відступлення права вимоги перед ОСОБА_3 в розмірі 187248 грн. 38 коп.

В цій частині звертаю увагу на те, що відповідно до змісту примітки до статті 172-6 КУпАП відповідальність за цією статтею настає за внесення до декларації завідомо недостовірних відомостей стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Станом на 31.12.2020 року сума прожиткового мінімуму для працездатних осіб становила 2270 грн., а отже для наявності складу правопорушення за ч.4 ст.172-6КУпАП недостовірна сума мала становити 227 000 грн., однак сукупний розмір вище зазначених сум (20,66 грн.+ 224,68 грн. + 187248,38 грн.) менший.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частини третьої цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням фактичних обставин справи провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю у його діях складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ч.4 ст. 172-6, ст.283-287 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,закритиза відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя: