ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 19 квітня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 19 квітня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік з дня вилучення або здачі посвідчення водія. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 01 квітня 2022 року о 16 год. 12 хв. в с. Дубове по вул. Героїв Майдану, керував транспортним засобом марки «Форд Оріон», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, нечітка хода, чим порушив п.2.5 ПДР України. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на оскарження постанови Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 19 квітня 2022р. і скасувати останню, а справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ЄУНСС: 723/1069/22 Головуючий у І інстанції: Дячук О.О.

Номер провадження: 33/822/318/22 Головуючий в апеляційній ін-ції : Потоцький В.П.

Категорія ч.1 ст.130 КУпАП

Свої вимоги в частині поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтовував тим, що оскаржувану постанову було ухвалено без його участі, чим було порушено його право на захист, оскільки він жодних повідомлень про судовий розгляд не отримував і про прийняте рішення дізнався від свого захисника, який 04.05.2022 р. ознайомлювався з матеріалами справи, а тому вважав, що пропустив строк на оскарження рішення суду з поважних причин.

Доводи поданої апеляційної скарги аргументував тим, що транспортним засобом він не керував, а його автомобіль був припаркований на узбіччі дороги, що підтверджується відеозаписом з бодікамер.

Також судом залишено поза увагою той факт, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак їх пояснення в матеріалах справи відсутні та суд їх для допиту не виклав.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ані ОСОБА_1 , ні його захисник - адвокат Чабан А.В. не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду поданої апеляційної скарги, що у відповідності до ст.294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить такого.

Згідно зі до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у суді першої інстанції не був, що підтверджується повернутим на адресу районного суду повідомленням з конвертом (а.с.12-13).

Також із повернутого на адресу районного суду повідомлення з конвертом (а.с.15-16) вбачається, що копію постанови суду ОСОБА_1 не отримав.

За таких обставин, апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважний причин, а тому його слід поновити.

Згідно зі ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Частиною 1 статті 130 КУпАП серед іншого передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина доведена матеріалами справи.

Однак, такий висновок суду першої інстанції зроблений за неповного з`ясування обставин даної справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст.278,280 КУпАП, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності такої ознаки цього адміністративного правопорушення, як керування транспортним засобом.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись або перебував у рухомому стані.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Форд Оріон» д.н.з. НОМЕР_1 .

Як вбачається із наявного в матеріалах справи відеозапису, відеозйомка розпочинається в автомобілі працівників поліції, після чого останні підійшли до припаркового транспортного засобу «Форд Оріон», за кермом якого перебував ОСОБА_1 та розмовляв із іншими особами. При цьому на ньому не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Крім того, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 таких положень правил дорожнього руху України, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Тобто, на думку апеляційного суду, із матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити.

Такі висновки апеляційного суду, повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 у справі №686/11314/17.

А тому, враховуючи вимоги ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», а також позицію Верховного Суду з цього приводу, апеляційний суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що оскільки працівниками поліції не було належним чином задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР України, яке слугувало підставою для зупинки його транспортного засобу, то всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Виходячи з положень ст.ст.8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу допущених порушень судом першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та працівниками поліції під час складання та оформлення матеріалів справи, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню.

З урахуванням викладеного, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому постанову судді суду першої інстанції слід скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. 245, 247, 278, 280, 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 19 квітня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 19 квітня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький