Справа № 361/8593/21 Головуючий в суді І інстанції Гридасова А.М.
Провадження № 33/824/1292/2022 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі головуючого судді Мельника Я.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2022 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати на користь держави в сумі 496 грн. 20 коп.

Не погоджуючись із цією постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги вказує на те, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що саме він керував автомобілем, в протоколі не сформульовано кваліфікацію правопорушення, та не вказано від конкретно якого саме огляду він відмовився. До того ж вказує на невідповідність дій поліцейських процедурі оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП, позаяк поліцейські не відстороняли його від керування транспортним засобом.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, що з`явилися, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Приймаючи постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 безумовно доведена та підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №039608, ОСОБА_1 25 вересня 2021 року о 01 год. 55 хв. за адресою: Київська обл., Броварський р-н, с. Красилівка, вул. Щорса, 1, керував автомобілем ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови та координіції рухів, зіниці очей не реагують на світло), від проходження медичного освідування на стан наркотичного сп`яніння в КНП Броварська БКЛ БРР БМР відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водночас, за змістом п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Окрім цього, відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України (див. постанову КАС ВС у справі № 678/991/17 від 15 листопада 2018 року).

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови у межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд вважає, що висновок суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, ґрунтується на належних і допустимих доказах, зокрема на протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №039608 від 25 вересня 2021 року, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України, відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм вказаних правил ПДР, а саме на відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, направленням на проходження огляду, в якому зазначено, що огляд не проводився, та поясненнями свідків, що підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, а тому висновок суду про наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності є законним і обґрунтованим, підтвердженим сукупністю зібраних та належним чином досліджених доказів, і доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Доводи апелянта про те, що він особисто не керував автомобілем, відхиляються судом як необґрунтовані, оскільки із відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на якому фактично зафіксована обстановка на місці події, під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 вказав, що саме він керував вказаним транспортним засобом. Крім того, з відео вбачається, що працівники поліції запропонували йому проїхати до закладу охорони здоров`я з метою проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак ОСОБА_1 , повідомивши працівникам поліції, що 19 вересня 2021 року він вживав амфітамін, відмовився від проходження такого огляду.

Доводи апелянта про те, що в протоколі не сформульовано кваліфікацію правопорушення, та не вказано від конкретно якого огляду він відмовився, відхиляються судом як необґрунтовані, з огляду на таке.

Відповідно до п.12 розділу II Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» чітко передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 9 розділу 2 Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Тобто, законодавством чітко передбачено, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться виключно в закладі охорони здоров`я, при цьому, поліцейські зобов`язані забезпечити направлення водія до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, та згідно направлення на проходження огляду - такий огляд не проводився.

Твердження апелянта щодо відсутності доказів відсторонення його від керування транспортним засобом, оцінюються судом критично, оскільки не впливають на правильність висновків суду першої інстанції щодо доведеності відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Я.С. Мельник