Справа №461/2081/22
Провадження №3/461/1561/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2022 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю представника митного органу Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Львівської митниці Державної митної служби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.483 Митного кодексу України,

встановив:

01.02.2022 в зону митного контролю ММПО ТзОВ «Глобекс-Пост» митного поста «Львів-ноштовий» Львівської митниці надійшли міжнародні поштові відправлення, які направлялись з США до України.

В ході здійснення митного контролю міжнародних поштових відправлень за №№ А988074, А988067, А98806І, А988057, А988055 за допомогою рентген-телевізійної установки Smith Heiman HI-SCAN HS100100V (дозвіл Держпродспоживслужби на проведення робіт з ДІВ №97 від 02.09.2020) виникла підозра щодо переміщення прихованих від митного контролю товарів.

Згідно з поданими до митного контролю митними деклараціями форми CN 23 за №№ А988074, А988067, А988061, А988057, А988055, відправником зазначених посилок виступає особа ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), місце проживання - АДРЕСА_2 ), а отримувачами: згідно СN 23 № А988074 ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), місце проживання АДРЕСА_3 , згідно СN 23 № А988067 ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), місце проживання АДРЕСА_4 , згідно СN 23 № А988061 ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), місце проживання - АДРЕСА_5 , згідно СN 23 № А988057 ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), місце проживання - АДРЕСА_6 , згідно СN 23 № А988055 ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), місце проживання - АДРЕСА_5 .

Згідно митних декларацій форми CN 23 №№ А988074, А988067, А988061, А988057, А988055 відправник заявила, що у вказаних міжнародних поштових відправленнях пересилає ОСОБА_11 (протеїновий напій), однак в ході проведення поглибленого огляду вмісту вказаних міжнародних поштових відправлень було виявлено 150 упаковок (по 250 г кожна упаковка) табаку для кальяну в асортименті, що знаходились в 15 закритих (з вигляду як заводське пакування) упаковках з маркуванням на них «Plant Protein» з комбінованих матеріалів форми «дой-пак» по 10 упаковок в кожній.

Таким чином, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням способів, що утруднюють виявлення таких товарів та надання одним товарам вигляду інших.

Також, відповідно до інформації наявної у модулі «Провадження у справах про ПМП» АСМО «Інспектор» ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) притягувалася протягом року до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статті 483 Митного кодексу України.

Відповідно до ст.526 МК України, вважаю можливим провести розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не з`явилася в судове засідання, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, що стверджується матеріалами справи.

Згідно ч.9 ст.494 МК України, якщо при складенні протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не була присутня, до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою митного органу, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого один примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою (місце проживання або фактичного перебування).

Згідно ч.10 ст.494 МК України, протокол вважається врученим у тому числі у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою або місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірним.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вищевказаних вимог закону, посадовими особами уповноваженими на складання та вручення протоколу про порушення митних правил скеровано на наявну в митного органу адресу ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) примірник даного протоколу, в якому також зазначено про дату, час та місце розгляду справи. Згідно долученої до матеріалів справи інформаційної довідки, даний протокол було вручено 15.02.2022 року.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За наведених обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності не з`явилася в судове засідання, а також повідомлялася про місце, час, дату розгляду справи у спосіб передбачений законом, що підтверджується матеріалами справи, не подала до суду жодних заяв чи клопотань, вважаю можливим провести розгляд справи у її відсутності.

При цьому, суд також виходить з того, що Законом України «Про правовий режим воєнного стану» встановлено наступне.

Стаття 10. Неприпустимість припинення повноважень органів державної влади, інших державних органів в умовах воєнного стану

1. У період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Стаття 12-2. Діяльність судів, органів та установ системи право суддя в умовах воєнного стану

1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Стаття 26. Правосуддя в умовах воєнного стану

1. Правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

2. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

3. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

4. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Наведені положення покладають на суд обов`язок продовжувати здійснювати правосуддя в умовах введення воєнного стану, за наявності такої можливості та встановлюють те, що повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. При цьому, скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства прямо забороняється Законом.

Представник Львівської митниці Державної митної служби протокол підтримав.

Заслухавши доводи представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Згідно ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ч.2 ст.483 МК України, відповідальність настає за, вчинення особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого цією статтею або статтею 482 цього Кодексу, переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Частиною 1 статті 257 Митного кодексу України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до пункту 2 статті РП 125 (в старій редакції стаття РП 122) Регламенту поштових посилок Всесвітньої поштової конвенції (Конвенцію затверджено Указом Президента № 316/2017 від 10.10.2017), до кожної посилки додається митна декларація СN 23 або як єдиний бланк, або як частина бланка-пачки СР 72. У ній повинно докладно зазначатись вкладення посилки. Відомості загального характеру неприпустимі.

Згідно наявних у матеріалах справи доказів, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), будучи особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 483 Митного кодексу України, вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням способів, що утруднюють виявлення таких товарів та надання одним товарам вигляду інших, що доводиться дослідженим в ході розгляду справи нижченаведеними доказами:

-протоколом про порушення митних правил №0211/20900/22 від 01.02.2022 року;

-митними деклараціями;

-описом предметів;

-листом ТзОВ «Глобекс Пост»;

-службовою запискою;

-витягом з АСМО «Інспектор»;

-висновком №-0134 від 23 лютого 2022 року

-копією постанови судді від 05.04.2022 року.

Вищенаведені докази засвідчують факт переміщення товарів через митний кордон України, обставини виявлення товару, його кількість, вартість та найменування, тобто доводять факт вчинення правопорушення, є належними та допустимими.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.483 МК України доведена повністю.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обтяжуючих чи пом`якшуючих відповідальність ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) обставин судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд бере до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, яка раніше притягувалася до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, ступеня її вини, способу вчинення правопорушення, мету призначення стягнення та співрозмірність можливого стягнення вчиненому правопорушенню, приходжу до висновку, що до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 200% вартості товару, а товар, що був предметом порушення митних правил слід конфіскувати в дохід держави.

Відповідно до висновку №-0134 від 23 лютого 2022 року, вартість предметів порушення митних становить 192780 гривень.

Згідно ст. 519 МКУ, витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання, перевезення (пересилання) товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, а також з інших понесених митними органами витрат на провадження або розгляд справи. До витрат у справі про порушення митних правил належать також кошти, що виплачуються експерту за виконання його обов`язків та за роботу, виконану за дорученням митного органу, виплати добових, компенсації на проїзд до митного органу і назад та наймання приміщення, а також кошти, одержані свідком на відшкодування витрат, пов`язаних з викликом для дачі пояснень.

Відповідно до ст. 520 МКУ, витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, з особи, яка притягається до відповідальності, підлягають стягненню витрати, понесені митним органом за зберігання товарів, які стали предметом порушення митних правил.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 гривень.

Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 483, 486, 527, 528 МК України, суд -

постановив:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.483 Митного кодексу України та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 200 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 385 560,00 гривень.

Конфіскувати в дохід держави вилучені, згідно протоколу №0211/20900/22 від 01.02.2022 року, товари.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) витрати за зберігання на складі митниці товарів, що є предметом порушення митних правил в сумі 57,97 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 496,20 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.