Справа 362/271/22
Провадження 3/362/298/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2022 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області адміністративний матеріал, що надійшов від батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква УПП у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, директор ТОВ «Каретера 17», зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,

встановив:

Відпoвіднo дo прoтoкoлу серії AAБ № 050770 від 31.12.2021, склaденoгo старшим інспектором ВРОМ ДТП в м. Біла Церква УПП у Київській області старшим лейтенантом поліції Пономаренком С.В., 31.12.2021 о 08:40 год. на а/д М-05 «Київ - Одеса» 31 км. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hyundai Grandeur д.н.з. НОМЕР_1 , у порушення правил п. п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

У судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечив факт своєї вини вказав, що того ранку рухався в напрямку міста Києва з дозволеною швидкістю руху, не порушуючи ПДР України. Ця подія сталась через погані погодні умови, а саме ожеледицю на даному відрізку автодороги. Він всіляко намагався уникнути зіткнення з автомобілем іншого учасника руху, однак це не дало результату. Звернув увагу суду, що того дня на а/д М-05 «Київ - Одеса» трапилося чимало ДТП.

Представник ОСОБА_1 адвокат Хекало О.О. (діє на підставі ордеру серія АА № 1181710 від 17.01.2022) підтримав позицію свого довірителя. Щодо самих обставин справи, то вказав, що його довіритель категорично заперечує факт вини в поставленому йому у провину порушенні, оскільки рухаючись на а/д М-05 «Київ - Одеса» на його смузі для руху був затор через аварію попереду, він намагався уникнути зіткнення. Зазначив, що ОСОБА_1 свій автомобіль фізично не міг зупинити, оскільки дорожнє покриття було повністю покрите кригою і не оброблене протиожеледними засобами. Просив суд закрити провадження у цій справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За клопотанням ОСОБА_1 у судове засідання неодноразово викликався інший учасник дорожньо-транспортної пригоди, а також працівники поліції, які оформляли даний матеріал, однак у призначені судові засідання ці особи не з`явились.

Дослідивши адміністративні матеріали заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника адвоката Хекала О.О., суд дійшов до висновку про таке.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 9 Кодексу про адміністративні правопорушення наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

Відповідно до ст. 124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого цим законом, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є не будь-яке порушення правил дорожнього руху, а саме те порушення, яке знаходиться у причинному зв`язку із настанням наслідків.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 050770 від 31.12.2021 вбачається, що ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 «б», 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, що стало причиною дорожньо-транспортної події.

Відповідно до п. 2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Тобто, саме в разі наявності в діях ОСОБА_1 порушень п.п. 2.3 «б» та 12.1, 13.1 ПДР України, останній повинен бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Порушення вказаного припису може бути наявне тільки в тому випадку коли водій, не врахувавши дорожньої обстановки, не встежив та не зреагував на її зміну не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, дорожня обстановка це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Про стан поверхні проїзної частини в ході руху водій сповіщається за допомогою попереджувальних знаків розділу 33 «;Дорожні знаки» ПДР України, зокрема д.з. 1.13 «Слизька дорога» ділянка дороги з підвищеною слизькістю проїзної частини.

Саме за наявності такого дорожнього знаку можливо стверджувати, що водій попереджений про незадовільний стан дорожнього покриття на його шляху руху, однак відповідно до схеми місця ДТП від 31.12.2021 даний дорожній знак не зафіксований на ділянці дороги, де відбулося зіткнення автомобілів, окрім того, в поясненнях обох водіїв наданих при складані даного адміністративного матеріалу зазначено, про наявність ожеледеці, які стали супутньою причиною ДТП, а отже водій ОСОБА_1 не був об`єктивно спроможний виявити стан дороги, а тому останній не здатен був урахувати дорожню обстановку на ділянці дороги, де сталось ДТП.

Учасники дорожнього руху відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, зокрема: <…> та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах.

Крім того, згідно із ч. 3 ст. 12 вказаного Закону, <…> зобов`язані, зокрема: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов руху; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначити дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами.

Так, з відповіді Українського гідрометеорологічного центру від 20.01.2022 № 01-18/136 вбачається наявність ожеледиці та туману на вказаній ділянці дороги в момент ДТП.

Крім того, 31.12.2021 було складено акт засвідчення стану дорожнього покриття на а/д М-05 «Київ - Одеса» 31 км., який підписано ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на засвідчення обставин, що дорожнє покриття на вказаному у протоколі відрізку дороги знаходиться у стані повного обледеніння, цей відрізок є абсолютно слизький, не посипаний і не оброблений жодними засобами проти обледеніння, які б зменшували скользіння та заноси транспортних засобів і таким чином зменшували б ризик ДТП.

Наведене повністю узгоджується з поясненнями ОСОБА_1 .

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про відсутність порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 , його дії не містили причинно-наслідкового зв`язку з даною ДТП.

Так, відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

У силу статті 19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності, які за аналогією права із кримінальним процесом притаманні і КУпАП, суд не може самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином суд перебере на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» («Avsar v. Turkey», пункт 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Стаття 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на викладене, дослідивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до висновку про недоведеність у даному випадку вини ОСОБА_1 у вчиненні aдміністративного прaвопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за стандартом доведення «поза розумним сумнівом» і наявність підстав для закриття провадження у справі про пpитягнення до aдміністративної вiдповідальності на підставі п. 1 ч. 1 cт. 247 КУпAП за вiдсутністю подiї та cкладу aдміністративного прaвопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251-252, 283-284, 294 КУпАП, суд

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко