Справа № 438/2009/21
Номер провадження 3/438/63/2022
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 січня 2022 року суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , працюючого директором ТзОВ «Люкспромгаз»,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 109214 від 23 грудня 2021 року 23 грудня 2021 року близько 09 год.30 хв. гр. ОСОБА_1 перебуваючи на посаді керівника АЗС ТзОВ «Люкспромгаз», яка знаходиться за адресою: вул.І.Сеник, 2 «г» у м.Бориславі, здійснював господарську діяльність, а саме реалізацію паливно-мастильних матеріалів з порушенням вимог ст. 10 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря», тобто не маючи відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КУпАП не визнав та заперечував проти обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, надавши суду пояснення аналогічні його письмовим поясненням, викладеним останнім у клопотанні про закриття провадження у справі про адміністративні порушення, які отримані судом 21 січня 2022 року. На думку ОСОБА_1 відсутні докази провини у вчиненні адміністративного правопорушення. Зокрема, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 109214 від 23 грудня 2021 року не додано доказів здійснення господарської діяльності саме АЗС ТзОВ «Люкспромгаз», за адресою вул.І.Сеник, 2 «г» у м.Бориславі. Крім цього, при викладі обставин вчинення правопорушення не відображено яким чином ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, чи була це систематична діяльність, яка здійснювалася протягом певного періоду часу. До матеріалів справи не додано доказів, що саме на АЗС ТзОВ «Люкспромгаз» здійснюється реалізація паливно-мастильних матеріалів та чи хто-небудь взагалі їх купляв. Крім того, сам факт реалізації паливно-мастильних матеріалів не зафіксовано відео- чи фотофіксацією. До матеріалів справи не додано доказів саме реалізації паливно-мастильних матеріалів, а зберігання цих паливно-мастильних матеріалів законодавством не заборонено, та відсутня відповідальність за його зберігання.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ст. ст.251,252,280 КупАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи і з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, на що вказував Європейський суд з прав людини по справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» ( заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» ( заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ч.1 ст.164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Норма ч.1ст.164 КУпАП має бланкетний характер, оскільки у своїй диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності, тобто в протоколі про адміністративне правопорушення має зазначатися відповідна норма спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує одержання дозволу на проведення певного виду господарської діяльності.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення помилково зазначена норма спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує одержання дозволу на проведення певного виду господарської діяльності, а саме ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», якою визначено обов`язки підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності щодо охорони атмосферного повітря.

Зокрема, ст. 1 Закону України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» затверджено Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності.

Пунктом 30 вищезгаданого Переліку визначено, що відповідно до Закону України «Про охорону атмосферного повітря» видається дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Далі, стаціонарним джерелом забруднення, відповідно до пп.14.1.230п.14.1ст.14 Податкового кодексу України є підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу та/або скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, суб`єкту господарювання, об`єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Таким чином, підприємство набуває право на експлуатацію обладнання, з якого в атмосферне повітря надходять забруднюючі речовини, лише після отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, а відтак експлуатація такого обладнання без отримання дозволу є правопорушенням та підставою для застосування встановлених законодавством заходів реагування.

На виконання ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», постановою Кабінету Міністрів України » від 29.11.2001 року №1598 затверджено «Перелік найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню».

В протоколі про адміністративне правопорушення є посилання на порушення ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

Разом з тим, зазначений вище протокол складено за відсутності будь-яких фактичних даних, що підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 164 КУпАП.

Відповідно до вищевказаного протоколу під час перевірки АЗС ТзОВ «Люкспромгаз», яка знаходиться за адресою: вул.І.Сеник, 2 «г», не було встановлено до якої групи, як об`єкт викидів забруднюючих речовин в атмосферу, належить товариство. При цьому ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», яка встановлює чіткий перелік груп, як об`єктів викидів забруднюючих речовин та перелік необхідних документів для отримання дозволів, а також організації та установи, яким доручено надання вказаних дозволів.

Стверджуючи в протоколі про наявність порушення положень ст.10 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря», ст.ДОПСПВП №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Л/О капітану поліції Петруняку О.О. необхідно було встановити обов`язкову наявність ознаки правопорушення - здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Фіксування відповідних викидів здійснюється у встановленому Законом порядку, в тому числі шляхом проведення відповідних вимірювань із застосуванням спеціальних технічних засобів.

У протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не вказано, які саме викиди ймовірно спричинить вказане обладнання, та чи взагалі це обладнання здійснює викиди, які входять в перелік відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2001 року №1598, якою затверджено «Перелік найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню».

За відсутності даних про проведення будь-яких інструментальних, лабораторних досліджень, які б підтверджували те, що від роботи обладнання ТзОВ «Люкспромгаз» здійснюються викиди забруднюючих речовин, які підлягають державному регулюванню, здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ТзОВ «Люкспромгаз» не доведено.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря пов`язується з безпосередньою наявністю у суб`єкта господарювання діючих (працюючих, таких, що безпосередньо здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферу, а не таких, що потенційно в майбутньому можуть здійснювати викиди) стаціонарних джерел забруднення, які є нерухомими об`єктами (зберігають свої просторові координати протягом певного часу), належать йому на праві власності або іншому речовому праві та використовуються ним у виробництві.

Відтак, документально не доведено, що ТзОВ «Люкспромгаз» експлуатує технологічне обладнання, пов`язане з утворенням забруднюючих речовин, та здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, для яких потрібен дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Слід звернути увагу, що відповідно до ст.242-1 КУпАП, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема статтею 78 (крім порушень санітарних норм).

Стаття 78 КУпАП, яка міститься в главі «Адміністративні правопорушення у сфері охорони природи, використання природних ресурсів, охорони культурної спадщини» передбачає адміністративну відповідальність за викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади або недодержання вимог, передбачених наданим дозволом, інші порушення порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря або перевищення технологічних нормативів допустимого викиду забруднюючих речовин та нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел під час експлуатації технологічного устаткування, споруд і об`єктів.

Отже, відповідальність за викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади або недодержання вимог, передбачених наданим дозволом, передбачена ст.78 КУпАП, що утворює окремий склад адміністративного правопорушення, передбачений спеціальною нормою, яка і регулює даний вид діяльності.

Отже, в протоколі про адміністративне правопорушення не відображені будь-які інші діяння, що утворюють об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1ст.164 КУпАП, а суд позбавлений права самостійно змінювати або уточнювати фабулу правопорушення на шкоду особі, стосовно якої складено протокол, оскільки ця фабула по суті становить формулювання обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. При цьому суд повинен діяти, як незалежний орган правосуддя, а не як сторона обвинувачення, відшукуючи в діях особи ознаки правопорушень, які не були відображені в протоколі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що надані матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, в діях керівника АЗС ТзОВ «Люкспромгаз» ОСОБА_1 , а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 78, ч.1 ст.164, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283,284,294 КУпАП, суд -

П о с т а н о в и в :

Провадження у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України за ч.1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.Т.Слиш