Номер провадження: 33/813/625/22
Справа № 521/1053/19
Головуючий у першій інстанції Непорада О. М.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2022 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Громік Р.Д., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 28 березня 2019 року у справі №521/1053/19,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2021 року у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 28 березня 2019 року у справі №521/1053/19 відмовлено.

Не погодившись з даною постановою, 22 квітня 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 28 березня 2019 року, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

Разом з апеляційною скаргою апелянтом подано клопотання про поновлення строку, в якому останній просить визнати причини пропуску строку поважними та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2021 року, з тих підстав, що у судовому засіданні, яке відбулось 17 грудня 2021 року, апелянт участі не приймав; про оскаржувану постанову стало відомо 23.02.2022р. з Єдиного державного реєстру судових рішень (вказана постанова зареєстрована судом в ЄДРСР 22 грудня 2021 року та оприлюднена 23 грудня 2021 року). Однак 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Також, Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 року дія воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18.04.2022р. №259 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 годин 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Таким чином, звернутись до суду з відповідною апеляційною скаргою було неможливим через введення воєнного стану в країні, та з мотивів дотримання безпеки, та рекомендацій для населення під час воєнного стану.

Вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, за наступних підстав.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційну скаргу подано із пропуском строку, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. При цьому під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine) від 03 квітня 2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та забезпечення принципу правової визначеності.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що про оскаржувану постанову апелянт дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень 23 лютого 2022 року. Однак апеляційну скаргу подав лише 22 квітня 2022 року.

Вищевикладені обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про наявність судового провадження за заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови, оскільки саме ОСОБА_1 був ініціатором вказаного провадження, та знав про слухання справи в Малиновському районному суді м. Одеси, однак апелянт не реалізував свої процесуальні права належним чином.

Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 зобов`язаний був цікавитись інформацією щодо руху справи про адміністративне правопорушення, учасником якої він є.

В рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання, та добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Пономарьов проти України»).

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі.

Слід зазначити, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду.

Європейський суд з прав людини також зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Суд також зазначає, що доступ до суду як складова права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги причини, якими обґрунтовуються поважність пропущення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов до висновку, що в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2021 року не наведено жодної об`єктивної обставини, яка б перешкоджала ОСОБА_1 реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови суду в передбачений для цього законом строк, а вказані в обґрунтування клопотання доводи, спростовуються матеріалами справи, тому не належать до поважних причин пропуску процесуального строку.

Посилання на воєнний стан не приймаються судом до уваги, оскільки останній був введений з 24 лютого 2022 року, тобто після двох місяців з моменту винесення оскаржуваної постанови.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу після закінчення встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження, та не навів поважних та достовірних причин пропуску такого строку, приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження не може бути поновленим, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 289, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2021 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2021 року повернути особі, яка її подала, разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Копію постанови та апеляційну скаргу, разом з усіма доданими до неї матеріалами негайно надіслати особі, яка її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік