Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2022 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Мервінського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника Мервінського В.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Радивилівського районного суду Рівненської області від 07 грудня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Радивилівського районного суду Рівненської області від 07 грудня 2021 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

З постанови суду слідує, що 28.09.2021 року о 20 год. 30 хв. на автодорозі «Київ-Чоп» 424 км. водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21013» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Драгер №6820», що підтверджується тестом №828. Результат огляду становлять 1,48 % проміле, з результатом огляду не згідний, від проходження медичного огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.9 «а», 2.5 ПДР України.

В поданій апеляційній скарзі захисник Мервінський В.В. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову судускасувати щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Вказує, що зі змісту протоколу незрозуміло який саме пункт ПДР України порушив ОСОБА_1 .. Доводить, що у матеріалах справи відсутні будь які докази, які свідчать про факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 ..

Заслухавши ОСОБА_1 та захисника Мервінського В.В. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на сукупності зібраних в справі та досліджених в судовому засіданні достатніх та достовірних доказах, яким дана правильна юридична оцінка.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння при встановлених судом обставинах підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.2), актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.7), результатом огляду за допомогою газоаналізатора «Alcotest №6820», відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння з показником 1, 48% (а.с.6).

З наявного відео файлу нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 визнав факт вживання алкогольних напоїв (файл 3247F час 02:40) та пройшов огляд на визначення стану сп`яніння на місці (файл 3247F час 03:00).

Дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Суд також критично відноситься до доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та вважає їх такими, які надані з метою уникнення відповідальності, оскільки в матеріалах справи наявне відео з автомобільного відео реєстратора працівників поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує того, що керував транспортним автомобілем «ВАЗ 21013» д.н.з. НОМЕР_1 до його зупинки працівниками поліції (файл 3247F час 00:05).

Доводи стосовно того, що зі змісту протоколу незрозуміло який саме пункт ПДР України порушив ОСОБА_1 також не заслуговують на увагу.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення та постанови місцевого суду вбачається, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за вчинення дій передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за порушення п.2.9а ПДР України - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.ст.33, 38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку апеляційного суду таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст. 23 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.6ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Радивилівського районного суду Рівненської області від 07 грудня 2021 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Мервінського В.В. без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович