ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/40/22 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.164 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 25.10.2021р. серії ВО №0003825 і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід Державного бюджету. Стягнути із ОСОБА_1 в корить держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят п`ять) гривень.

Згідно постанови водій ОСОБА_1 25 жовтня 2021 року о 12 год. 55 хв. в м. Тернополі по вул. Корольова,10А, легковим автомобілем марки «Citroen C4» номерний знак НОМЕР_1 надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі, автомобіль облаштований як таксі, без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без оформленої ліцензії на провадження даного виду діяльності. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2021 року - скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що він здійснював перевезення пасажирів. Звертає увагу суду на те, що для складання протоколу та притягнення його до відповідальності за здійснення незаконної господарської діяльності, має бути зафіксований факт такої діяльності, зокрема отримання доходу за таку діяльність, однак, даного факту зафіксовано не було. Вказує на те, що свідки події, які б підтвердили незаконне перевезення пасажирів, відсутні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Проте, всупереч вимогам вказаних правових норм, судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовані обставини справи, в зв`язку з чим постанова не може бути визнана обґрунтованою і підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Так, приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП суд поклав в основу свого рішення зібрані у справі письмові докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення №0003825 від 25 жовтня 2021 року; фотокартку транспортного засобу марки «Citroen C4» номерний знак НОМЕР_1 ; витяг із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

З такими висновками суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, оскільки зазначені вище письмові докази, у своїй сукупності не доводять винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог ч. 1 ст. 164 КУпАП з огляду на таке.

Частина 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Також, згідно з п. 24 ч. 1 ст. 7 та ч. 9 ст. 13 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом потребують ліцензування.

Крім того, ч. 3 ст. 9 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів в тому числі на такий вид робіт як надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб`єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративну відповідальність.

Таким чином, відповідно до вищезазначених норм, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП суду мали бути надані докази того, що він здійснював господарську діяльність з надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без відповідної ліцензії, а також отримував від здійснення зазначеного виду діяльності дохід.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВО №0003825, водій ОСОБА_1 25 жовтня 2021 року о 12 год. 55 хв. в м. Тернополі по вул. Корольова,10А, легковим автомобілем марки «Citroen C4» номерний знак НОМЕР_1 надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі, автомобіль облаштований як таксі, без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без оформленої ліцензії на провадження даного виду діяльності.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що крім зазначення наведених обставин у протоколі про адміністративне правопорушення уповноважена на його складання особа не зібрала інших належних та допустимих доказів , які би підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складі правопорушення.

Так, до вказаного протоколу було додано фотографію автомобіля «Citroen C4» номерний знак НОМЕР_1 і копію свідоцтва про його державну реєстрацію, а також відомості про припинення ОСОБА_1 підприємницької діяльності 21.02.2020р.

Однак, дані цих доказів жодним чином не підтверджують того, що ОСОБА_1 25 жовтня 2021 року о 12 год. 55 хв. в м. Тернополі по вул. Корольова,10А надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВО №0003825 від 25 жовтня 2021 року та інших матеріалах справи не вказано конкретних осіб (пасажирів), яким ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення, і відсутні відомості про отримання ним від цих осіб доходу за надану послугу.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови суд першої інстанції врахував доказом вини ОСОБА_1 сам лише факт наявності на автомобілі «Citroen C4» ліхтаря із логотипом марки таксі. Однак, при складанні протоколу ОСОБА_1 надав письмові пояснення про те, що він не надавав цим автомобілем ніяких послуг.

Однак, уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення посадова особа, визначена ст. 255 КУпАП, не зібрала належних доказів на підтвердження викладених в протоколі обставин щодо здійснення ОСОБА_1 перевезення пасажирів на таксі, та не долучила до протоколу матеріали, що підтверджують факт надання послуг таксі і отримання доходу.

Таким чином, за відсутності таких доказів сама лише наявність на автомобілі логотипу з назвою служби таксі не підтверджує вказані у протоколі відомості і не свідчить про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а лише підтверджує, що ОСОБА_1 керував автомобілем на якому розміщений вказаний логотип і не спростовує пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні, що він взяв автомобіль у свого товариша для поїздки у власних справах.

З урахуванням викладеного, висновок суду першої інстанції про наявності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП є передчасним та ґрунтується на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися в такому разі на її користь відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП не доведена допустимими та належними доказами, та з наявних в матеріалах справи доказів не можливо беззаперечно стверджувати про наявність в його складу вказаного правопорушення.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2021 року відносно ОСОБА_1 , скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.164 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя