Справа № 748/2296/21 Головуючий у 1 інстанції Олещенко В. І.
Провадження № 33/4823/124/22
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 .

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката Бредюка О. М. на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2022 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Кролевець, Конотопського району, Сумської області, із середньою-спеціальною освітою, одружений, офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 496 грн. 20 коп. судового збору.

Як установив суд, 03 вересня 2021 року о 10 год. 10 хв. ОСОБА_1 на 25 км автодороги Р-56 Чернігів - Пакуль - КПП «Славутич» - Чорнобиль керував автомобілем марки «Фольцваген транспортер», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, яка не відповідає обстановці), на вимогу працівника поліції, на порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку огляду відмовився у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, через відсутність доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем «Фольцваген транспортер» д.н.з. НОМЕР_1 .

Апелянт наполягає на тому, що працівники поліції змушували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, за відсутності на те підстав. При цьому не пропонували проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, а лише в лікарні.

Протокол про адміністративне правопорушення складений раніше, ніж видане направлення на проведення медичного огляду.

На апеляційний розгляд захисник адвокат Бредюк О. М. не прибув, призваний на службу Тернопільським об`єднаним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Тернопільської області 22.03.2022. У зв`язку з цим апеляційний розгляд, призначений на 12 травня 20222 року, був відкладений і наданий час ОСОБА_1 запросити іншого адвоката для участі в апеляційному розгляді справи.

30 травня 2022 року ОСОБА_1 прибув без захисника, пояснюючи, що ні до кого не звертався. Участь захисника під час апеляційного розгляду справи є необов`язковою.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, наполягаючи, що він автомобілем не керував, за кермом його автомобіля перебував товариш, який вийшов з салону відправити природні потреби, і побачивши працівників поліції, не повернувся до автомобіля, вважає його притягнення до адміністративної відповідальності незаконним.

Заслухавши доводи апеляційної скарги, переглянувши відеозапис, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З переглянутого відеозапису убачається, що по автомобільній дорозі, на зустрічну смугу руху виїхав автомобіль Фольцваген транспортер темного кольору, який ледве уникнув зіткнення з поліцейським автомобілем.

Патруль поліції розвернувся та почав переслідувати автомобіль, який створив аварійну обстановку. Коли поліцейський автомобіль наздогнав Фольцваген, він був зупинений на узбіччі дороги, в заростях дерев та кущів. Біля автомобіля знаходився ОСОБА_1 , який відправляв природні потреби, жодних інших людей поблизу не було, а тому версія, що за кермом автомобіля перебувала інша особа, є невірогідною.

Більш того, у ОСОБА_1 не було документів на автомобіль та на право керування транспортним засобом. По виразу обличчя, стану очей, розмові, були усі підстави підозрювати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. На питання поліцейського чи вживав він спиртні напої, відповів стверджувально, при цьому зауважив, що вчора, повернувся з похорон, де вживав значну кількість алкоголю, на час зупинки їхав на роботу, працює на ОСОБА_2 , займається збором металобрухту.

Таким чином, аргументи захисника про не доведення факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , спростовуються поясненнями самого ОСОБА_1 , який дослівно сказав поліцейським: «я не їхав 120 км/год., я їхав 80 км/год.» та заявляв, що працівники поліції самі виїхали йому на зустріч, у той час як він рухався, не змінюючи напрямок руху.

За вимогами п. 1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано Указом Президії ВП УРСР № 2614-УПІ від 25.04.1974 - кожний транспортний засіб або склад транспортних засобів, які перебувають у русі, повинні мати водія. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання його за призначенням, з метою керування та переміщення в просторі.

Записи з відео регістратора автомобіля, з бодікамер поліцейських поза розумним сумнівом доводять факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказана норма Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

На відеозапису підтверджується наявність у ОСОБА_1 частини ознак алкогольного сп`яніння, про які зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме порушення координації рухів та мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Запах алкоголю відеокамера не передає, а тому ця ознака сп`яніння підтверджується виключно поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які написані власноручно ними та залучені до матеріалів справи.

Посилання апелянта на те, що працівники поліції змушували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, спростовуються наявними відеоматеріалами, де чути як працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння у лікарні, для цього у них були няавними усі підстави.

Працівниками поліції було видане водію направлення на медичний огляд в КЛПЗ «Чернігівський обласний наркологічний диспансер».

Апелянт звернув увагу суду на те, що направлення на огляд водія було складене пізніше, ніж протокол про адміністративне правопорушення, проте ця обставина, не має значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, передбачені два види медичного огляду водія: на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або лікарем закладу охорони здоров`я.

Та обставина, що працівники поліції не запропонували використати на місці прилад Драгер для проведення огляду водія на стан сп`яніння, а одразу запропонували пройти огляд у лікарні, не є порушенням порядку проведення такого огляду, оскільки ОСОБА_1 не був позбавлений можливості пройти такий огляд.

Водій ОСОБА_1 від медичного огляду в закладі охорони здоров`я відмовився, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер відео спостереження та поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Про проведення медичного огляду на місці зупинки водій не просив, відмовився від підписів у протоколі та надання пояснень. Направлення на проходження медичного огялду в лікувальному закладі не реалізував.

Аналіз змісту оскаржуваного судового рішення свідчить про те, що суд дотримався вимог законодавства, та в результаті всебічного і повного дослідження зібраних у справі доказів, їх аналізу в сукупності з установленими у судовому засіданні обставинами, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність винуватості водія ОСОБА_1 у невиконанні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Незгода сторони з такою оцінкою не є підставою для зміни або скасування постанови суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Бредюка О.М. залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець