Справа № 569/3411/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2022 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Сидорук Є.І., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, РНОКПП НОМЕР_1 , за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №286966, 23 лютого 2022 року о 21 год. 10 хв., в м. Рівне по вул. Пушкіна, 5, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Megane д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Renault Partner д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 КпАП України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначивши, що порушень ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів не вчиняв, від його дій жодний транспортний засіб механічних пошкоджень не отримав, та просив суд закрити провадження у справі, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином.

Допитана в якості свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що 23.02.2022 приблизно о 21 год. 00 хв. вона підливала квіти на своєму балконі, побачила, що її сусід ОСОБА_1 стояв біля свого автомобіля, який був як завжди припаркованим на стоянці біля будинку, де він проживає. Останній транспортним засобом не керував, однак знаходився в автомобілі, а двигун був вимкнутий.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши свідка, всебічно, повно і об"єктивно дослідивши обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Зі змісту статті 9 КУпАП вбачається, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до вимог ст. 245 КПК України,завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Крім того, порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. При цьому необхідно враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення (ст. 254 і 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Під час складання адміністративного протоколу не було здійснено повного та всебічного дослідження обставин дорожньо-транспортної події, до протоколу та матеріалів справи не долучено достатніх доказів на підтвердження обставин, викладених у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, не надано належної правової оцінки поясненням свідків, учасників ДТП, зокрема відсутні письмові пояснення ОСОБА_1 та інше.

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного проступку.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути доведені сукупністю належних і допустимих доказів.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення складений працівником поліції з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а саме за відсутності свідків, які підтверджували факт адміністративного правопорушення.

Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 2.3 (б) ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.9 ПДР визначено, що від час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до п. 15. 1 ПДР, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Крім того, відповідно до п. 15.12 ПДР водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним.

За таких умов, з урахуванням вимог п. 1.4 ПДР, відповідно до якого, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила, водій ОСОБА_1 , припаркував свій автомобіль з дотриманням ПДР України та міг розраховувати, що і водій ОСОБА_2 також виконає вимоги Правил дорожнього руху.

Виходячи з обставин справи, доказів, які свідчили б про те, що ОСОБА_1 який припаркував свій автомобіль Renault Megane д.н.з. НОМЕР_2 допустив порушення вимог п. п. 2.3 Б, 10.9 Правил дорожнього руху, внаслідок чого сталась ДТП не встановлено.

Згідно п. 1.10. ПДР розділу терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення: водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Жодних інших доказів, які могли б засвідчити протилежне судом не здобуто, а працівниками поліції такий факт на відеозапис зафіксований не був.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Лише наявність прямих, незаперечних доказів, які вказують на порушення особою правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладено, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 247 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду Сидорук Є.І.