Номер провадження: 33/813/326/22
Головуючий у першій інстанції Леонова О.С.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік зі стягненням судового збору у розмірі 454 грн в дохід держави.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №012187, 11.07.2021 о 00 год 32 хв, у м. Одесі по вул. Строганова,1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 530D д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки, результат позитивний 0,91% проміле, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КпАП України.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

У скарзі ОСОБА_1 зазначив, що судом першої інстанції допущено процесуальні порушення у вигляді не забезпечення судового процесу звукозаписом та не отримано пояснення свідків ОСОБА_2 (особа, яка була фактично за кермом автомобіля марки BMW 530D д.н.з. НОМЕР_1 та осіб які були свідками на місці складання зазначеного протоколу). Суд не звернув уваги на той факт, що при складанні протоколу працівники поліції не надали можливість ОСОБА_3 скористуватися правовою допомогою. Суд першої інстанції проігнорував звернення з заявою про ознайомлення зі справою та не визнав його права на захист, не надав повну та об`єктивну правову оцінку події. Посилається на грубі порушення при складати протоколу про адміністративні правопорушення працівниками поліції, які не відповідають нормам Конституції України та ст. 268 КУпАП України. Суд не вказав усі перевірені доводи та належні встановлені об`єктивні доказі про наявність скоєння адміністративного правопорушення вини ОСОБА_1 .. Постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, яка визначає при обрані виду адміністративного стягнення врахувати особу порушника, його майновий стан, пом`якшуючи обставини тощо. Ані з матеріалів справи, ані з тексту постанови не вбачається, що б усі вищезазначені норми процесуального права досліджувалися та враховувалися судом. Суд фактично розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , який фактично не керував автомобілем, а є свідком водія, тому надав свої усні пояснення працівникам поліції стосовно фактичного керування автомобілем, але у зазначеному протоколі вказана особа свідком не зазначено. Працівниками поліції допущено грубу помилку при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме протокол про адміністративне правопорушення було складено за відсутності понятих та надання можливості у відповідності ст. 268 КУпАП користуватися правовою допомогою у відповідності Конституції України.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить з наступного.

За положеннями ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено, що огляд в закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення проводиться лише у випадку відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Відповідно до долученого до матеріалів справи відео з автомобільного реєстратора, зафіксовано рух автомобіля марки BMW д.н.з. НОМЕР_1 , момент зупинки та водія, який одразу після зупинки транспортного засобу вийшов зі сторони водійського сидіння, ним був ОСОБА_1 , який надалі пред`являв документи водія та проходив, огляд на стан сп`яніння.

Відтак доводи апелянта про те, що він не керував автомобілем спростовуються доказами у справі.

Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджений актом огляду на стан сп`яніння та результатом тесту Драгер.

Відтак в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Доводи апелянта, що працівниками поліції під час складання протоколу не були залучені свідки, є безпідставними, оскільки ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Не приймаються до уваги і доводи апелянта про не надання можливості у відповідності ст. 268 КУпАП користуватися правовою допомогою, оскільки працівником патрульної поліції проведено розгляд справи, під час якого позивача ознайомлено з правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268, 288, 289, 307 КУпАП. Позивач не скористувалась правом звернутись до правової допомоги, відмовився від підпису та від надання пояснень.

Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколів про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Об`єктивним доказом належного виконання процедури огляду особи на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку є відеозаписи події, який зафіксував факт правопорушення.

Отже, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, ним не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, у відповідності до ст. 33 КУпАП, враховується характер вчиненого адміністративного правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини у вчиненні правопорушення, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене адміністративне правопорушення у відповідності до ст.34 КУпАП, не встановлено, визнання вини чи каяття винного у вчиненні правопорушення не було.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене адміністративне правопорушення не встановлено.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, приймаючи до уваги ступінь його вини та інші вимоги ст. 33 КУпАП та з метою виховання правопорушника і попередження наступних правопорушень, суд вірно прийшов до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд розглянув справу за його відсутності не впливають на правильність прийнятого судового рішення, розгляд справи за відсутності особи не передбачений як підстава для скасування постанови суду, якщо відсутні сумніви у наявності складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дотримання прав передбачених ст. 268 КУпАП забезпечено шляхом виклику ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції. Подавши апеляційну скаргу, він отримав можливість довести відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, але цього не зробив, будь-яких доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції не представив.

За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, постанова підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду Є.С. Сєвєрова