Номер провадження: 33/813/717/22
Номер справи місцевого суду: 511/2109/21
Головуючий у першій інстанції Бобровська І. В.
Доповідач Колесніков Г. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Хухрова С.В.,

учасники справи:

особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 15 лютого 2022 року, ухвалену під головуванням судді Бобровської І.В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового рішення

Постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 15 лютого 2022 року ОСОБА_1 притягнуто за ч.2 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

ОСОБА_1 визнано винним у повторному протягом року порушенні вимог п.2.5 ПДР «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10 січня 2001 року №1306 (далі-ПДР), які полягали в тому, що 04 жовтня 2021 року о 23год.30хв. в с.Нові Чобручі по вул.Центральній керував автомобілем ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода, тремтіння пальців рук, неадекватна поведінка). В присутності двох понятих від продуття прибору «Драгер» на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, також відмовився від проходження медичного огляду в ЦРЛ м.Роздільна (а.с.54-57).

Короткий зміст доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Зокрема, апеляційна скарга обґрунтована тим, що:

- алкогольні напої він не вживав, вживав тонізуючий безалкогольний напій, на твердження поліцейського заперечував, тому і не підписав протокол та відмовився від проходження медичного обстеження; він пройшов обстеження на алкотестері «Драгер», про що є відмітка у протоколі,

- судом допитано лише одного свідка ОСОБА_2 , який надав свідчення без будь-яких уточнень,

- доказів у вигляді відеозапису за ч.2 ст.130 КУпАП до суду надано не було,

- працівниками поліції не надано жодних доказів того, що він знаходився у стані алкогольного сп`яніння, на відеозаписі тільки відображено факт вилучення у нього речовини,

- судом не взято до уваги той факт, що порушено процедуру складання протоколу, який складено у відділі поліції, а не на місці скоєння правопорушення; за основу взяті пояснення свідка ОСОБА_2 , які носять характер суб`єктивного сприйняття реальності;

- працівниками поліції не доведений факт сп`яніння ОСОБА_1 , він є інвалідом ІІІ групи і має вади речі (а.с.68-91).

До апеляційного суду викликалася ОСОБА_1 , сповіщений належним чином про час, дату та місце слухання справи (а.с.71,78). Розгляд справи відкладався за заявою апелянта з підстав запровадження воєнного стану на території України та складнощами з наданням правової допомоги (а.с.72).

За таких обставин апеляційним судом було роз`яснено апелянту право звернення до суду з заявою про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, а також наданий час для скористання своїм правом на надання юридичної допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права, та/або представництва її інтересів в суді, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції (ст.268 КУпАП) (а.с.74).

Між тим, клопотань про відкладення розгляду справи або проведення в режимі відеоконференції судового засідання, призначеного на 27 липня 2022 року, від ОСОБА_1 не надходило, своїм правом на надання правової допомоги також не скористався.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у розгляді справи в суді першої інстанції, надавав свої пояснення в судових засіданнях, письмові заперечення на протокол, був присутній під час допиту свідків у справі тощо.

В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В свою чергу, відповідно до вимог ч.ч.4,6ст.294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

У зв`язку із зазначеним, враховуючи вищевказані вимоги закону, та на підставі ст.268 КУпАП, апеляційний суд дійшов до висновку про необхідність провести розгляд справи за відсутності учасників справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки затягування справи нівелює завдання КУпАП.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали даної справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

За змістом ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.2ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що в діях останнього вбачається порушення вимог п.2.5 ПДР повторно протягом року.

Вказані обставини підтверджені належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 №501152 від 05 жовтня 2021 року(а.с.1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.3,4),

- копією постанови Великомихайлівського районного суду Одеської області від 07 вересня 2021 року (а.с.5),

- довідкою Роздільнянського РВП ГУ НП в Одеській області від 07 жовтня 2021 року №49/9095 (а.с.6),

- поясненнями свідка ОСОБА_2 , наданими в суді першої інстанції (а.с.45-48).

Оцінюючи вище наведені докази при перегляді справи в їх сукупності, апеляційний суд погоджується з такими висновками районного суду, оскільки вони відповідають обставинам справи, наявним доказам та вимогам ст.ст.245,252,280,283 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить доводів, які б указували на незаконність ухваленого судового рішення.

Версія апелянта, що він проходив у відділенні поліції огляд на стан сп`янінні на приладі «Драгер», про що є відмітка у протоколі, не знайшли свого підтвердження і спростовуються показами ОСОБА_2 , допитаного в якості свідка в суді першої інстанції (а.с.47).

Твердження ОСОБА_1 про те, що пояснення свідка ОСОБА_2 носять характер суб`єктивного сприйняття реальності, є безпідставними. Підстав вважати ці показання неправдивими немає, свідок приведений до присяги і попереджений про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих свідчень, про що в матеріалах справи наявна розписка (а.с.43).

Доводи скарги про те, що суд першої інстанції не допитав ще одного свідка ОСОБА_3 , не приймаються до уваги, оскільки судом першої інстанції останній викликався (а.с.24), однак він не з`явився. З клопотанням про допит в якості даного свідка до апеляційного суду ОСОБА_1 не звертався.

Крім того, з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що свідок ОСОБА_3 дійсно перебував на місці події при складанні адміністративних матеріалах відносно ОСОБА_1 (а.с.51). Неявка свідка до судового засідання не є підставою для визнання його письмових пояснень неналежними доказами, оскільки вони повністю узгоджуються з іншими доказами у справі.

Твердження в скарзі про те, що працівниками поліції не доведений факт сп`яніння ОСОБА_1 , не беруться до уваги, оскільки протоколпро адміністративне правопорушення ДПР18 №501152 від 05 жовтня 2021 року складений за скоєння адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. При цьому, наявним в матеріалах справи відеозаписом з місця події вбачається, що ОСОБА_1 дійсно мав ознаки алкогольного сп`яніння, та у виконання вимог п.2.5 ПДР повинен був на вимоги інспекторів поліції пройти відповідний огляд на стан сп`яніння (а.с.51).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що протокол неправомірно складено у відділенні поліції, а не на місці скоєння правопорушення, є необґрунтованими, оскільки законом не передбачено, що місце складання протоколу повинно співпадати з місцем вчинення правопорушення (ст.256 КУпАП та Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395).

Апеляційний суд також вважає, що в ході складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачених ч.1ст.130 КУпАП, інспекторами поліції дотримані вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкції №1452/735), ст.266 КУпАП, та не допущено порушень, які б вказували на їх незаконність і були підставою для закриття провадження у цій справі. А тому доводи апеляційної скарги в цій частині є неспроможними.

Інші доводи апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції не впливають на доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст.130 КУпАП, щодо його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки така відмова була зафіксована у встановленому законом порядку з дотриманням вимог Інструкції №1452/735 та вимог ст.266 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

З урахуванням вищевказаної норми права, апеляційний суд вважає, що матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду залишенню без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 15 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.Я.Колесніков