Провадження № 33/4808/230/22
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю ОСОБА_1 та його захисника Яша П.К., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Яша П.К. на постанову Івано-Франківського міського суду від 28.02.2022 року щодо ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 20.11.2021 року о 13 год 02 хв в м.Івано-Франківську по вул. Надрічна, 60 керував автомобілем «Mercedes ML 230» НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився в медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком лікаря №795, чим порушив вимоги п.2.9а) ПДР України.

В той же день він о 15 год 56 хв в м.Івано-Франківську по вул. Надрічна, 4 керував тим же автом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, та від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник Яш П.К. оспорює законність й обґрунтованість постанови судді. Вважає її незаконною, прийнятою із значними порушеннями процесуальних норм. Обгрунтовує причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді тим, що ні його ні його підзахисного не було 28.02.2022 року допущено в приміщення суду службою судової охорони через введення в Україні воєнного стану, що призвело до розгляду справи без їхньої участі, чим було порушено право на захист та справедливий суд, а копію судового рішення було отримано з значним запізненням, що унеможливило вчасно подати апеляційну скаргу. Звертає увагу на неправомірну поведінку поліцейських під зупинки його транспортного засобу, їх агресивного ставлення до ОСОБА_1 , вважає що поліцейські під час процедури проведення огляду на стан сп`яніння, останню не дотрималися. Вказує, що суд в своїй постанові послався на п.3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, однак даний пункт стосується стану алкогольного сп`яніння, а ОСОБА_1 інкримінується стан наркотичного сп`яніння. Направлення в медичний заклад ОСОБА_1 не вручалося та виписувалося іншим інспектором, ніж той, що зазначений в протоколі. Ставить під сумнів лабораторне дослідження біоматеріалу, оскільки відомості про таке дослідження в акті медичного огляду відсутні. Заперечує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за відомостями, які містяться в протоколі від 17 год.10 хв. 20.11.2021 року, оскільки він був відсторонений від керування транспортним засобом і сам ОСОБА_2 заперечує таке керування, а суд не переконався чи керував останній транспортним засобом і прийшов до хибного висновку. Вважає, що суд порушив також вимоги ст. 36 КУпАП, оскільки невідомо за яке правопорушення накладено стягнення, а за яке поглинається іншим. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, останню скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Клопотання захисника Яша П.К. про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню для забезпечення доступу до правосуддя, оскільки через введення в Україні воєнного стану ні він, ні ОСОБА_2 не змогли взяти участь у судовому засіданні з об`єктивних причин, а копію судового рішення було отримано з запізненням, що унеможливило вчасно подати апеляційну скаргу.

З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши апеляційні доводи та пояснення учасників провадження, апеляційний суд прийшов до переконання про задоволення апеляційної скарги.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явлених йому правопорушень, однак його вину не підтверджено у передбаченому законом порядку.

Постанова суду не може залишатися в силі через істотні порушення при складанні протоколів про правопорушення та судовому розгляді.

При запереченні вини водія суд повинен ретельно перевіряти докази, допитувати свідків і працівників поліції, давати їм обґрунтовану оцінку.

Як з`ясовано, суд не перевірив законність й обґрунтованість зупинок водія працівниками поліції. Законом «Про дорожній рух» та Правилами дорожнього руху чітко визначені підстави для зупинки працівниками поліції водія автомобіля. Немає ні документальних даних, ні даних відеозапису подій про законність й обґрунтованість таких зупинок ОСОБА_3 , який стверджує, що його зупиняли безпідставно.

Такі порушення закону дають підставу апеляційному суду визнати всі здобуті поліцейськими дані та складені після цього документи недопустимими доказами за правовим принципом «плодів зіпсованого дерева», що є безумовною підставою для скасування постанови суду.

Розгляд справи без участі правопорушника та його захисника в умовах воєнного стану є порушенням права ОСОБА_1 на захист і ставить під сумнів висновок суду про доведеність його вини. Суд повинен був з`ясувати причину їх неявки, а при неможливості це вияснити, відкласти судове засідання через воєнний стан.

Як встановлено, після зупинки водія, підозри його перебування у стані сп`яніння, перед початком і під час складання протоколів про правопорушення, працівники поліції не роз`яснили правопорушнику і не забезпечили йому реальну участь адвоката, що є проявом істотного порушення його права на захист, передбачений Конституцією України, Конвенцією прав людини. Посилання на ст. 268 КУпАП не усуває цього порушення, оскільки ця норма закону стосується прав особи в судовому засіданні, а не при складанні протоколу.

Апеляційний суд немає правових підстав для спростування доводів апелянта про те, що у справі немає підтверджень того, що при медогляді ОСОБА_1 за першим епізодом було проведено лабораторні дослідження його біозразків, що суперечить вимогам розділу 3 п.7 "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", де вказано, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

У постанові суду немає переконливих спростувань доводів ОСОБА_1 про те, що за другим епізодом звинувачення він не керував автомобілем. Свідки з цього приводу судом не допитувались і таких даних на відеозапису події немає. Тому є сумнівним висновок суду про доведеність його вини за цим епізодом.

Посилання суду на письмові пояснення свідків є недопустимими доказами, оскільки це є порушенням принципу безпосередності дослідження судом доказів шляхом допиту свідків у судовому засіданні.

Крім того, апеляційний суд вважає, що протокол про правопорушення не може бути доказом вини правопорушниці. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік можливих доказів вини правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

На переконання апеляційного суду другий епізод зупинки автомобіля ОСОБА_1 через кілька годин після попередньої на тій же вулиці м. Івано-Франківська ґрунтується на тому, що працівники поліції після першого епізоду не забезпечили його належне відсторонення від керування автомобілем. Якщо ж вони склали другий протокол на ту ж особу, то його дії мали кваліфікуватися як повторне вчинення такого ж правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Для усунення цього порушення суд мав повернути справу для належного переоформлення протоколу. Повторна кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП поставило суд у проблемне становище щодо правильного призначення стягнень за сукупністю правопорушень на підставі ст. 36 КУпАП, яка визначає, що остаточне стягнення накладається в межах більш серйозного правопорушення, якого у цій справі немає. Якщо ж працівники поліції вважали другий епізод продовженням першого, то не повинні були складати другий протокол.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню як невмотивована й необґрунтована.

Для усунення вказаних порушень справу слід було б направити на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд чи повернення протоколу на дооформлення в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_2 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КупАП,

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику Яшу П.К. строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу захисника Яша П.К. задовольнити, постанову судді Івано-Франківського міського суду від 28.02.2022 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький