ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/1701/22

провадження № 3/0285/1493/22

30 травня 2022 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

з участю секретаря Клечковської М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративні матеріали, які надійшли

від Новоград-Волинського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за ч.1 ст.164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу, ОСОБА_1 , 03.05.2022 та 04.05.2022 за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , здійснював реалізацію самогону, чим порушив ст.ст.15,17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі за текстом Закон).

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про час і місце розгляду справи був повідомлений в порядку, визначеному ст.277-2 КУпАП, належної зацікавленості у розгляді справи не виявив.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення.

У практиці Європейського Суду з прав людини (далі за текстом ЄСПЛ) існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Так, відповідальність за ч.1 ст.164-16 КУпАП настає за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України. Вказана стаття є бланкетною правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст. В той же час, конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Статтею 15 Закону, на яку посилається у протоколі поліцейський, передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Суб`єктом господарювання, окрім іншого, є фізична особа, що здійснює діяльність з виробництва, реалізації, придбання товарів, іншу господарську діяльність та зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Провівши аналіз зазначених норм, приходжу до висновку, що виходячи зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 не містять ознак здійснення господарської діяльності.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» наголошував, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин. Обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа «Коробов проти України»), тобто таких, що не залишають місце сумнівам.

На підтвердження вини ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення посадовою особою надано постанову ГАБІ 233286 по справі про адміністративне правопорушення від 03.05.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.177 КУпАП; постанову ГАБІ №233392 по справі про адміністративне правопорушення від 04.05.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст.177 КУпАП та письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак, пояснення останніх викликають розумні сумніви, наявність яких не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення Суду у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Крім того, звертаю увагу, що зазначаючи про продаж ОСОБА_1 саме самогону, працівником поліції не надано жодного експертного дослідження чи висновку спеціаліста з дослідження цієї рідини.

Матеріали справи взагалі не містять посилань на конкретні докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. А тому при наявності певної неповноти чи суперечностей, суд не може взяти на себе функцію сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи. Зазначене становитиме порушення вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини у справах «Малофеєва проти Росії» та «Карелін проти Росії».

Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи всі обставини справи та наявні матеріали, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-16 КУпАП, а тому провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Керуючись ст.ст.9, 247 п.1, 251, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164-16 КупАП ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин