Справа № 509/160/22
П О С Т А Н О В А

19 січня 2022 року Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Є.М. розглянувши клопотання адвоката Ігнатова Дмитра Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про проведення в режимі відеоконференції судового засідання по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області знаходиться справа відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Адвокатом Ігнатовим Д.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів через програмно-апаратний комплекс фіксування судового засідання «EASYCON» під логіном ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з тим, що не має можливості бути присутнім на судовому засіданні в смт Овідіополь, однак зацікавлений в тому, щоб засідання відбулося.

Суд, дослідивши заяву, відмовляє в її задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Однак, Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, вирішуючи клопотання адвоката Ігнатова Д.І. про проведення відеоконференції суддя керується вимогами ст. 336 КПК України.

Згідно вимог п.1 ч. 1ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин.

Частина 2ст. 336 КПК України передбачає, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч. 7ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Отже, зі змісту наведених норм права слідує, що необхідність проведення судового засідання у режимі відеоконференції визначається, виключно, судом, що розглядає справу, про що постановляється відповідна ухвала. При цьому, постановлення такої ухвали є правом, а не обов`язком суду, а випадки, в яких суд може постановити ухвалу про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції не визначені в законі.

Таким чином, виключний перелік випадків, у яких суд може постановити ухвалу про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, законом не визначений. У зв`язку з цим, необхідність проведення судового засідання в режимі відеоконференції визначається у кожному окремому випадку, з урахуванням обставин справи, її складності та потреби у наданні пояснень залучених спеціалістів чи інших учасників процесу, які за станом здоров`я чи з інших незалежних від цих осіб причин не можуть бути присутніми у засіданні суду, а також з врахуванням наявної в суді технічної можливості для забезпечення проведення відеоконференції.

Згідно з положеннями Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (CОVID-19) від 30 березня 2020 року №540-ІХ, - зміни до КПК України щодо можливості використання власних технічних засобів поза межами приміщення суду не вносились, а стосувались лише положень КАСУ,ГПК України,ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання адвоката Ігнатова Д.І. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням програми «EASYCON» під логіном ІНФОРМАЦІЯ_1

Відмова в задоволенні клопотання щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції з власного пристрою не позбавляє особу права на повторне звернення з клопотанням до суду про проведення судового засідання в режимі відеоконференції за наявності технічної можливості в приміщенні відповідного суду в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Керуючисьст.336,КПК України,ст. 283 КУпАП України, ч. 7ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката Ігнатова Дмитра Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про проведення в режимі відеоконференції судового засідання по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза межами приміщення суду - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Є. М. Панасенко