ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/19/22 Справа № 703/3751/21 Категорія: ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАПГоловуючий у І інстанції Биченко І. Я. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №703/3751/21 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Смілянського міськрайонного суду Черкаської області за апеляційною скаргою останнього,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08 грудня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього на підставі ч.2 ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 454 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 08 листопада 2021 року близько 08-30 години по вул. Соборній в м. Сміла, керуючи автомобілем «Форд Транзит», р.н. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Опель», р.н. НОМЕР_2 , який знаходився попереду, чим порушив п. 12.1, 13.1. ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП транспортні засоби тримали механічні пошкодження.

Крім того, ОСОБА_1 08 листопада 2021 року близько 08-30 години, по вул. Соборній в м. Сміла, керував автомобілем «Форд Транзит», р.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а справу закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що його огляд на стан сп`яніння було проведено з порушенням чинного законодавства. Так на його вимогу змінити мундштук на газоаналізаторі працівники поліції відмовилися це зробити та наказали йому дути в прилад. Після того як прилад показав результат 2.72‰, він попросив поліцейського виписати направлення до медичної установи, однак останній в категоричній формі відмовився.

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено за допомогою якого приладу проводилося освідування.

Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.ст. 256, 266 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції , затвердженої Наказом № 1376 від 06.11.2015 МВС України. Він складався у відсутність свідків, які з`явилися після складання протоколу та на прохання поліцейського в ньому розписалися, тому є недопустимим доказом.

Також судом першої інстанції розгляд справи проведено у його відсутність, хоча ним подавалось відповідне клопотання про перенесення розгляду справи.

Заслухавши думку ОСОБА_1 , який в ході апеляційного розгляду уточнив свої апеляційні вимоги, та просив скасувати постанову місцевого суду лише в частині його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, та закрити в цій частині провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАПапеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Оскільки апелянт в своїх остаточних апеляційних вимогах просив скасувати постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08 грудня 2021 року лише в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому апеляційний суд не перевіряє вказану постанову щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 154842 від 08.11.2021, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 08.11.2021 о 08-30 годині в м. Сміла по вул. Соборна, керував автомобілем «Форд Транзит» р.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, продув алкотестер Драгер 6810, результат якого 2,72‰, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КК України, в присутності двох свідків (а.с.2);

- даними тесту № 5797 відповідно до якого результат позитивний 2.72 ‰, результати тесту підписані ОСОБА_1 ( а.с. 4);

- даними акту огляду на стан сп`яніння відповідно до якого ОСОБА_1 в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» 6810, результат тесту - 2.72 ‰ (а.с. 5);

- даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського, згідно яких на відекозаписі зафіксовано порядок проведення огляду за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків та його результати. ОСОБА_1 визнав факт вживання алкогольних напоїв, жодних заперечень щодо дій працівників поліції та результатів освідування не висловлював (а.с. 13);

- даними письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , згідно яких в їх присутності було проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», який показав результат 2.72‰ алкоголю в крові.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

ОСОБА_1 підписав дані тесту № 5797 та протокол про адміністративне правопорушення, при цьому жодних зауважень не зазначив, а в протоколі власноручно написав, що вживав алкоголь, після чого керував авто, тому доводи апелянта про недостовірність показів приладу «Drager»є неспроможними.

Також ОСОБА_1 у відповідності до вимог п.7 розділу І «Інструкції про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не був позбавлений можливості пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, однак цього не зробив, та поставив свій підпис в даних тесту № 5797 без будь яких зауважень. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 згідно п.5 розділу ІІ інструкції вимагав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своїми підписами в акті огляду та протоколі про адміністративне правопорушення підтвердили свою присутність під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а тому доводи апелянта про відсутність свідків при проведенні огляду на стан сп`яніння та складанні протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставними.

Під час апеляційного розгляду апелянт не наполягав на допиті свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , крім того, у відповідності до ч.1 ст. 272 КУпАП виклик в судове засідання свідків є правом суду, а не обов`язком.

Також, судом апеляційної інстанції поновлено права ОСОБА_1 на захист, апеляційним судом було проведено дослідження доказів по справі за його участю, а тому постанова місцевого суду з підстав, що ОСОБА_1 не брав участі у розгляді справи судом першої інстанції, не може бути скасована, оскільки його відсутність в суді першої інстанції не вплинула на правильність прийнятого місцевим судом рішення по суті щодо ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка