ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/34/22 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2022 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі справу за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 листопада 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 3 (три) доби. Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Згідно постанови, 30 жовтня 2021 року близько 23.00 год. громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода) вчинив відносно своєї дочки ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюваннях в її сторону нецензурної лайки, погроз фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 листопада 2021 року змінити в частині накладення адміністративного стягнення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Свої вимоги мотивує тим, що місцевий суд призначивши найбільш суворий вид адміністративного стягнення, передбачений ч.1 ст.173-2 КУпАП, належним чином не обґрунтував прийняте рішення. Зазначає, що суд першої інстанції належним чином не врахував вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. ОСОБА_3 зазначає, що свою вину визнає та щиро розкаюється.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та змінити постанову в частині накладеного адміністративного стягнення, пояснення потерпілої, яка підтримала апеляційну скаргу і просила не застосовувати до її батька адміністративний арешт, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Що стосується клопотання апелянта щодо поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 листопада 2021 року, суддя приходить до висновку, що його слід поновити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 участі в судовому засіданні не брав, копію постанови отримано 07 грудня 2021 року, а апеляційна скарга подана 16 грудня 2021 року.

З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянтом пропущений з поважних причин.

Щодо доводів апеляційної скарги в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, а висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушення ґрунтуються на наявних у справі доказах.

Так, судом правильно враховані дані які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №658851 від 30 жовтня 2021 року; витязі із ІПНП; копії протоколу АЗ №135738 про адміністративне затримання ОСОБА_1 від 30 жовтня 2021 року; письмовій заяві ОСОБА_4 від 30 жовтня 2021 року; письмових поясненнях ОСОБА_2 від 30 жовтня 2021 року.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, доведена належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про наявність підстав для зміни накладеного стягнення є обґрунтованими.

Згідно статті 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобіганя вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Згідно ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Встановлено, що при визначенні виду стягнення суд першої інстанції не в повній мірі врахував наведені вимоги закону і не мотивував застосування найбільш суворого виду стягнення адміністративного арешту на строк 3 (три) доби, хоча у справі відсутні обставини, що обтяжують відповідальність.

Також, судом не в повній мірі враховано відомості про особу, яку притягнуто до адмінвідповідальності, і обставини, що пом`якшують відповідальність, а саме те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався; вину у вчиненні адмінправопорушення визнав і щиро розкаявся, позитивно характеризується за місцем проживання.

Враховуючи наведені обставини і думку потерпілої, вважаю, що в даному випадку є законні підстави для зміни адміністративного стягнення і пом`якшення адміністративного стягнення, а в решті оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 листопада 2021 року - змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Вважати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП з накладенням на нього стягнення у виді накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн.

В решті постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 листопада 2021 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя