МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2022 р. Справа № 370/1039/22

суддя Макарівського районного суду Київської області Мазка Н.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Фастівського РУП ГУНП в Київській області НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

29 червня 2022 року близько 21 години 09 хвилин громадянин, ОСОБА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного відносно своєї дружини, громадянки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, ображав нецензурними словами, кидався битися, учиняв психологічний тиск, чим вчинено правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про час, місце, розгляду справи в суд не з`явився. Причини неявки не повідомив.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість особи бути присутньою на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у п. 41 рішення Європейського Суду з прав людини «Пономарьов проти України» заява №3236/03 від 03.04.2008 сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, п. 27 рішення «ОСОБА5 проти України» заява №8371/02 від 26.04.2007 та «Трух проти України» заява №50966/99 від 14.10.2003).

Стосовно справи про адміністративне правопорушення розумність таких інтервалів обумовлюється положеннями ст. ст. 38, 277 КУпАП, де зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, а строк для накладення адміністративного стягнення обмежується трьома місяцями з дня вчинення правопорушення.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Вина ОСОБА_1 у скоєному адміністративному правопорушенні підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 29.06.2022 серії ВАБ № 431646, рапортом, заявою та поясненням громадянки ОСОБА_2 , поясненням ОСОБА_1 , які долучено до матеріалів справи.

Протилежного доказам, з`ясованим в судовому засіданні, не встановлено, оскільки ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився та доказів відсутності вини не надав.

Враховуючи особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, слід призначити адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у вигляді штрафу.

У відповідності до вимог ст. 33, 34, 35 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Керуючись вимогами ст. ст. 40-1, 173-2 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170.00 гривень (сто сімдесят гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір на користь Держави у розмірі 496,20 гривень (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Макарівський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя