Справа № 503/325/22
Провадження №3/503/291/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима матеріали справ про адміністративні правопорушення, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, учня (студента) ПТУ м. Кодима, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 5, 6 ст. 121, ч.2 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Епізод № 1

05.02.2022 року о 02 год. 30 хв. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 504523, згідно змісту якого 05.02.2022 року о 01 год. 35 хв. в м. Кодима по вул. Промисловій неповнолітній ОСОБА_1 , у віці шістнадцяти років, керував транспортним засобом мопедом «Сузукі» , який не має номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння, що із показником 0,57 %0 (проміле) підтвердив результат тестування на алкоголь «Драгер» № 1185, проведений 05.02.2022 року о 01.55 годині на місці зупинки транспортного засобу уповноваженою особою Національної поліції з використанням спеціального технічного засобу ALCOTEST 6820 прилад № ARLH-0165 з принтером DRAGER MOBILE PRINTER № ARLH-0167 та із застосуванням технічного засобу відеозапису, у зв`язку з чим неповнолітній ОСОБА_1 порушив пункт 2.9(а) Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Епізод № 2

05.02.2022 року о 02 год. 30 хв. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 504566, згідно змісту якого 05.02.2022 року о 01 год. 55 хв. в м. Кодима по вул. Промисловій неповнолітній ОСОБА_1 , у віці шістнадцяти років, керував транспортним засобом мопедом «Сузукі», який не має номерного знаку, без посвідчення водія, тобто не маючи права керувати таким транспортним засобом, у зв`язку з чим неповнолітній ОСОБА_1 порушив пункт 2.1(а) Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП.

Епізод № 3

05.02.2022 року о 02 год. 35 хв. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 504565, згідно змісту якого 05.02.2022 року о 01 год. 55 хв. в м. Кодима по вул. Промисловій неповнолітній ОСОБА_1 , у віці шістнадцяти років, керував транспортним засобом мопедом «Сузукі», який не має номерного знаку та який не зареєстрований у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим неповнолітній ОСОБА_1 порушив пункт 30.1 Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст. 121 КУпАП.

Епізод № 4

05.02.2022 року о 02 год. 44 хв. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 504567, згідно змісту якого 05.02.2022 року о 01 год. 55 хв. в м. Кодима по вул. Промисловій неповнолітній ОСОБА_1 , у віці шістнадцяти років, керував транспортним засобом мопедом «Сузукі», який не має номерного знаку, без мотошолома , у зв`язку з чим неповнолітній ОСОБА_1 порушив пункт 2.3(в) Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 121 КУпАП.

Епізод № 5

05.02.2022 року о 02 год. 50 хв. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 504568, згідно змісту якого 05.02.2022 року о 01 год. 55 хв. в м. Кодима по вул. Промисловій неповнолітній ОСОБА_1 , у віці шістнадцяти років, керував транспортним засобом мопедом «Сузукі», який не має номерного знаку, в якому відсутні передбачені за конструкцією дзеркала заднього виду, у зв`язку з чим неповнолітній ОСОБА_1 порушив пункт 31.4.7(а) Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП.

Епізод № 6

01.04.2022 року о 19 год. 30 хв. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 504593, згідно змісту якого 01.04.2022 року о 19 год. 10 хв. в м. Кодима на вул. Байдикової неповнолітній ОСОБА_1 , у віці шістнадцяти років, керував транспортним засобом мопедом «SUZUKI», який не має номерного знаку внаслідок відсутності реєстрації, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, у зв`язку з чим неповнолітній ОСОБА_1 порушив пункт 2.1(а) Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП.

Епізод № 7

01.04.2022 року о 19 год. 35 хв. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 504594, згідно змісту якого 01.04.2022 року о 19 год. 10 хв. в м. Кодима по вул. Байдикової неповнолітній ОСОБА_1 , у віці шістнадцяти років, керував транспортним засобом мопедом «SUZUKI», який не має номерного знаку та який був не зареєстрований у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим неповнолітній ОСОБА_1 порушив пункт 30.1 Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст. 121 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, неповнолітній ОСОБА_1 , його законні представники батько ОСОБА_2 і мати ОСОБА_3 , а також захисник адвокат Покиньборода М.П. не з`явилися, про поважність причин неявки суду не повідомили, про місце і час розгляду справи були своєчасно сповіщені належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП під підпис безпосередньо в суді, про що свідчить відповідна розписка адвоката Покиньбороди М.П. від 12.05.2022 року (а.с.21 у справі № 503/325/22). При цьому, розгляд даних справ неодноразово відкладався саме за клопотаннями сторони захисту (а.с.14, 20 у справі № 503/325/22), а саме 12.04.2022 року та 12.05.2022 року.

В свою чергу адвокат Покиньборода М.П. подав до суду клопотання про чергове відкладення судового розгляду (а.с.22 у справі № 503/325/22), яке обґрунтував посиланням на існуючий воєнний стан та рекомендаційну позицію висловлену головою Верховного Суду в своєму інтерв`ю щодо необхідності мінімізації розгляду справ у відкритих судових засідань, зупиняти провадження, відкладати розгляд, а за можливості проводити розгляд справ в письмовому порядку з поданням учасниками заяв про розгляд без їх участі.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Указом Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022 «Про продовження воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження воєнного стану в Україні» від 15.03.2022 року № 2119-IX, затверджено Указ Президента України від 14 березня 2022 року» № 133/2022 «Про продовження воєнного стану в Україні».

Указом Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні"» від 21.04.2022 року № 2212-IX, затверджено Указ Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".

Указом Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні"» від 22.05.2022 року № 2263-IX, затверджено Указ Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. При цьому, ст. 64 Конституції передбачає, що в умовах воєнного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, зокрема передбачені статтями 55 цієї Конституції.

Згідно положень другого речення ч.1 ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 року № 389-VIII, на території, на якій введено воєнний стан, діють суди, створені відповідно до Конституції України.

Суд звертає увагу на ту обставину, що з часу введення в Україні воєнного стану 24.02.2022 року Одеська область, хоча і зазнала по своїй території військових ударів внаслідок збройної агресії із численними жертвами та руйнуваннями, які були широко висвітленні як у загальнонаціональних так і у місцевих засобах масової інформації, у зв`язку з чим є загальновідомими, але при цьому не була територією на якій безпосередньо проходили активні бойові дії. Натомість територія Кодимської територіальної громади Подільського району Одеської області, на якій розташоване місце проживання неповнолітнього та його законних представників - батьків, місце здійснення адвокатської діяльності його захисником, а також знаходиться сам суд, який здійснює розгляд справ, як і територія решти областей України достатньо віддалених від місць проведення активних бойових дій на східних і південних напрямках нашої держави, не зазнала жодного повітряного удару, використовується для прийому і розміщення внутрішньо переміщених осіб, яких принаймні було 190 осіб станом на 31.03.2022 року, що підтверджує відповідна інформація оприлюднена 21.04.2022 року на офіційному веб-сайті Кодимської міської ради за посиланням https://kodyma-mr.gov.ua/news//.

Внаслідок наведеного вище суд вважає, що відкладення розгляду справи з метою забезпечення збереження життя та здоров`я учасників процесу має виправдане застосування лише у випадку існування обставин, які можуть вказувати на реальність згаданої загрози. При цьому, за обстановки, яка передувала розгляду справ, та існує на даний час суд не вбачає підстав для необхідності відкладення розгляду цих справ.

У зв`язку з чим суд вважає клопотанняадвоката Покиньбороди М.П. про чергове відкладення судового розгляду необґрунтованим, а тому останнє задоволенню не підлягає.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі №0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка неповнолітнього ОСОБА_1 , його законних представників та захисника на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останнього від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП та пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законних представників та захисника.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступні фактичні обставини.

05.02.2022 року о 02 год. 30 хв. у відношенні неповнолітнього ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 504523 та серії ДПР18 № 504566 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення 05.02.2022 року о 01 год. 35 хв. і о 01 год. 55 хв. адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 та ч.2 ст. 126 КУпАП.

05.02.2022 року о 02 год. 35 хв. у відношенні неповнолітнього ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 504565 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення 05.02.2022 року о 01 год. 55 хв. адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП.

05.02.2022 року о 02 год. 44 хв. у відношенні неповнолітнього ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 504567 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення 05.02.2022 року о 01 год. 55 хв. адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП.

05.02.2022 року о 02 год. 50 хв. у відношенні неповнолітнього ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 504568 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення 05.02.2022 року о 01 год. 55 хв. адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП.

01.04.2022 року о 19 год. 30 хв. у відношенні неповнолітнього ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 504593 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення 01.04.2022 року о 19 год. 10 хв. адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП.

01.04.2022 року о 19 год. 35 хв. у відношенні неповнолітнього ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 504594 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення 01.04.2022 року о 19 год. 10 хв. адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Приймаючи до уваги, що справи про зазначенні адміністративні правопорушення, а саме № 503/325/22 за ч.1 ст. 130 КУпАП, № 503/326/22 за ч.5 ст. 121 КУпАП, № 503/327/22 за ч.1 ст. 121 КУпАП, № 503/328/22 за ч.2 ст. 126 КУпАП, № 503/329/22 за ч.6 ст. 121 КУпАП, № 503/390/22 за ч.2 ст. 126 КУпАП та № 503/391/22 за ч.6 ст. 121 КУпАП відносно однієї особи та перебувають на розгляді одного судді, то вважаю необхідним об`єднати їх в одне провадження № 503/325/22.

Висновки суд

щодо підтвердження повноважень захисника:

Відповідно до ч.2 ст. 271 КУпАП, повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.

На підтвердження своїх повноважень адвокатом Покиньбородою М.П. суду було надано завірену копію кольорової роздруківки ордеру серії ОД № 612820 від 09.02.2022 року ( а.с.12 у справі № 503/325/22), оригінал якого має серійний номерний бланк, зеленого кольору та був виготовлений друкарським способом. А також до вказаної копії ордеру додано копію витягу з угоди № 05 про надання правової допомоги (а.с.13 у справі № 503/325/22) без дати її укладення із ОСОБА_1 .

Однак, згідно рішення Ради адвокатів України «Про затвердження Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції» № 41 від 12.04.2019 року було запроваджено процедуру електронного генерування ордерів на надання правової допомоги адвокатам.

Внаслідок зазначеного починаючи з 01.01.2022 року адвокати повинні використовувати електронно згенеровані ордери на надання правничої (правової) допомоги, про що на адресу суду було повідомлено відповідним листом Ради адвокатів Одеської області від 14.12.2021 року № 785/0/9-21 (а.с.23 у справі № 503/325/22).

У зв`язку з чим суд не вважає зазначену вище завірену копію ордеру серії ОД № 612820 від 09.02.2022 року документом, який належним чином підтверджує повноваження адвоката Покиньбороди М.П. на захист, а тому не приймає її.

щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП за подією від 05.02.2022 року:

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

При цьому, згідно вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Згідно до пункту 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до абзацу першого пункту 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року № 1395, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи зазначене суд доходить висновку, що законодавство пов`язує достовірність фіксації та встановлення факту проведення огляду на стан сп`яніння із його відеофіксацію або присутністю під час його проведення двох неупереджених свідків, оскільки із цією вимогою пов`язує дійсність і правомірність цієї процедури, і це у подальшому є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Згідно змісту матеріалів справи № 503/325/22 огляд неповнолітнього ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився працівником поліції на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу та із застосуванням технічного засобу відеозапису.

При цьому, під час дослідження доказів судом було встановлено ту обставину, що відеозапис «0-02-05-3495447a305b66700a2772b376d3c26ed99e9ded1b7ac1b4d81c.mp4» на якому має бути зафіксована процедура огляду неповнолітнього ОСОБА_1 на стан сп`яніння, що міститься на доданому до матеріалів вище згаданої справи DVD-R диску (а.с.7 у справі № 503/325/22) не можливо відтворити за допомогою наявних у розпорядженні суду технічних засобів. Об`єм даного відеозапису 2,65 МБ, в той час як об`єм іншого відеозапису наявного на даному диску складає 21,3 МБ.

У зв`язку з чим судом було вжито заходів щодо отримання від органу Національної поліції згаданого відеозапису на іншому носії, який дозволить його відтворення.

Однак, отриманий судом відеозапис «0-02-05-41b3b1b3d8c87a44b2d2f06024ad0a24f469d0ba2abda8a12f77.mp4» на якому має бути зафіксована процедура огляду неповнолітнього ОСОБА_1 на стан сп`яніння, що міститься на додатково наданому CD-R диску (а.с.18 у справі № 503/325/22) також не можливо відтворити за допомогою наявних у розпорядженні суду технічних засобів. Об`єм даного відеозапису також становить 2,65 МБ.

Таким чином суд позбавлений можливості дослідити шляхом демонстрації відеозапис огляду неповнолітнього ОСОБА_1 на стан сп`яніння, зокрема з метою як визнання дотримання процедури огляду та її результатів так і з метою перевірки виконання самих вимог ч.2 ст. 266 КУпАП та абзацу першого пункту 4 розділу Х Інструкції затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року № 1395.

З наведених підстав обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння викликають сумнів в їх достовірності, а відтак і сам факт наявності правопорушення.

Згідно ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

В рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року, ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року №12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину (правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконній спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відсутність відеозапису огляду неповнолітнього ОСОБА_1 на стан сп`янінняє розумним сумнівом законності здобуття та допустимості доказів здобутих за наслідком проведення цього огляду чек-талону тестування на алкоголь «Драгер» № 1185 і акту огляду (а.с.3-4 у справі № 503/325/22), а відтак і підставою для закриття провадження у справі в частині обвинувачення за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, внаслідок відсутності належного доказу винуватості особи.

Таким чином, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині обвинувачення за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1, 5, 6 ст. 121, ч.2 ст. 126 КУпАП за подіями від 05.02.2022 року:

Матеріали справ про адміністративні правопорушення за протоколами про адміністративні правопорушення від 05.02.2022 року серії ДПР18 № 504566 за ч.2 ст. 126 КУпАП (справа № 503/328/22), серії ДПР18 № 504565 за ч.6 ст. 121 КУпАП (справа № 503/329/22), серії ДПР18 № 504567 за ч.5 ст. 121 КУпАП (справа № 503/326/22) та серії ДПР18 № 504568 за ч.1 ст. 121 КУпАП (справа № 503/327/22) надійшли до суду лише 23.03.2022 року.

Частиною 2 ст. 38 КУпАП визначено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

У відповідності до положень п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження по адміністративній справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Таким чином, дана норма не передбачає обов`язку суду визначати питання винності чи невинності особи, у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення, оскільки по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Згідно узагальненого науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України від 07.11.2017 року, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 38 КУпАП вина особи не встановлюється. Вказаний висновок обґрунтовано тим, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття їх в одній постанові свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами ст. 284 КУпАП, рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Водночас із цим п.7 ст. 247 КУпАП визначені обставини, які виключають та припиняють провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Дана норма є імперативною і не передбачає обов`язку визначати питання винуватості чи невинуватості особи після закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Ураховуючи, що на момент розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачених ч.1, 5, 6 ст. 121 та ч.2 ст. 126 КУпАП, від 05.02.2022 року строк накладення адміністративного стягнення закінчився, суд позбавлений можливості досліджувати докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість неповнолітнього ОСОБА_1 , а тому провадження по справі у цих частинах підлягає закриттю.

щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121, ч.2 ст. 126 КУпАП за подіями від 01.04.2022 року:

Згідно абзацу другого пункту 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 511), транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт.

При цьому, згідно пункту 2.1(а) Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Водночас частина друга ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно ч.3-4 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

В свою чергу відповідно до пункту пункт 30.1 Правил дорожнього руху, власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

При цьому, пункту 2.1(б) Правил дорожнього руху передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Частина шоста ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.

01.04.2022 року о 19.10 год. на вул. Байдикової в м. Кодима працівниками поліції було зупинено мопед «SUZUKI», який не мав номерного знаку та яким керував, як було встановлено в ході перевірки, неповнолітній ОСОБА_1 (у віці шістнадцяти років), який не мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а сам згаданий мопед не був зареєстрований у встановленому законом порядку, що підтверджує як зміст протоколів про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 504593 і серії ДПР18 № 504593, які складені у відношенні неповнолітнього ОСОБА_1 у присутності його законного представника матері ОСОБА_3 та із залученням свідків, які були очевидцями подій згаданих порушень, так і письмовими поясненнями прийнятими працівником поліції 01.04.2022 року у самих свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 (а.с.4-5 у справі № 503/390/22).

При цьому, законний представник неповнолітнього мати ОСОБА_3 відмовилась надавати будь-які письмові пояснення під час складення у відношенні її сина протоколів за ст. 121 ч.6, 126 ч.2 КУпАП, згідно змісту рапорту поліцейського СРПП ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області Миколи Гончара від 01.04.2022 року (а.с.6 у справі № 503/390/22).

В суду відсутні сумніви у достовірності письмових пояснень свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , оскільки вони узгоджуються як між собою так зі змістом протоколів про адміністративні правопорушення складених 01.04.2022 року за ст. 121 ч.6, 126 ч.2 КУпАП.

При цьому суд вважає, що письмові пояснення свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 є належними і достатніми доказами подій вчинення неповнолітнім ОСОБА_1 пунктів 2.1(а) і 30.1 Правил дорожнього рухута як наслідок адміністративних правопорушень, передбачених ст. 121 ч.6, 126 ч.2 КУпАП, зокрема факту керування ним транспортним засобом.

Протягом всього часу знаходження справ за даними епізодами у провадженні суду, а саме з 12.04.2022 року, на адресу суду від неповнолітнього, його законних представників та/або захисника не надходило жодних клопотань щодо розгляду цих епізодів, зокрема щодо виклику для допиту в судовому засіданні свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , окрім клопотань поданих за епізодом стосовно порушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У зв`язку з вище викладеним суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - неповнолітнього ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень повністю доказана, що підтверджується матеріалами справ про адміністративні правопорушення.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Указом Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні"» від 15.03.2022 року № 2119-IX, затверджено Указ Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".

Згідно до ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Суд вважає, що з урахуванням характеру небезпеки для життя та здоров`я, яку несло вчинення неповнолітнім ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 121 ч.6, 126 ч.2 КУпАП, пов`язаної із керуванням транспортним засобом неповнолітньою особою, яка не має відповідного права, як для нього особисто так і для інших учасників дорожнього руху, то до даного неповнолітнього є недостатнім застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КУпАП, а тому останній підлягає адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Відповідно до першого речення ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З урахуванням характеру вчинених правопорушень, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, визнаючи обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративні правопорушення вчинення правопорушень неповнолітнім, а обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративні правопорушення вчинення останніх в умовах воєнного стану, то вважає необхідним застосувати до неповнолітньогопорушника безальтернативне адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст. 126 КУпАП, яка є більш серйозним правопорушенням з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

щодо стягнення судового збору за притягнення до адміністративної відповідальності:

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн. Водночас із цим суд не вбачає підстав для застосування до неповнолітнього положень пункту 14 ч.2 ст. 3 зазначеного Закону щодо не справлення судового збору у випадках пов`язаних з захистом прав неповнолітніх осіб, оскільки розгляд цієї справи жодним чином не пов`язаних з таким захистом, а навпаки є наслідком вчинення неповнолітнім суспільно шкідливих дій.

Керуючись ст. 13, 23-24, 27, 24-1, 33-36, 401, 121 ч.6, 126 ч.2, 213, 221, 246, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 в частині за ч.1 ст. 130 КУпАП (епізод № 1) закрити у зв`язку з відсутню складу адміністративного правопорушення.

Провадження по справі про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 в частині за ч.1, 5, 6 ст. 121 та ч.2 ст. 126 КУпАП (епізоди № 2-5), закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень (епізоди № 6 і № 7), передбачених ст. 121 ч.6, 126 ч.2 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення, за правилами ст. 36 КУпАП, в межах санкції ч.2 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко