Справа № 752/1782/22
Провадження №: 3/752/2601/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року м.Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Токман Ю. Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Київ, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ № 299768 від 20 грудня 2021 року ОСОБА_1 19 грудня 2021 року о 23:40, керуючи автомобілем «Kia Rio», д.н.з. НОМЕР_2 , в місті Києві на вул. М. Грінченка, 18, на вимогу поліцейського відмовилася від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Пояснила, що не вживає наркотичних засобів, у стані сп`яніння не перебувала. Приїхавши на АЗС, була зупинена працівники поліції, які повідомили їй про підозру щодо перебування у стані наркотичного сп`яніння. Поліцейські запропонували їй поїхати на огляд до закладу охорони з ними або відмовитися та самостійно пройти огляд протягом доби. Враховуючи, що був пізній час, ОСОБА_1 із двох запропонованих варіантів обрала другий та сказла, що пройде огляд самостійно. Вранці поїхала до закладк охорони здоров`я, проте їй було відмовлено у проведенні огляду у зв`язку з відсутністю направлення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Федоров Д.С. просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вказав, що у ОСОБА_1 не було умислу на ухилення від проходження огляду. На думку захисника, з боку поліцейського мало місце підбурювання до вчинення адміністративного правопорушення. Працівник поліції не вірно роз`яснив ОСОБА_1 права, а саме видав адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння за участю поліцейських за її законне право, та безпідставно повідомив про можливість проходження огляду самостійно, чим створив у ОСОБА_1 хибне враження правомірності її поведінки. Вказав, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд. Крім того, відеозапис з нагрудної камери поліцейського має фрагментарний характер, тому не є допустимим доказом.

Судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 299768 від 20.12.2021, відповідно до якого на пропозицію співробітника поліції у зв`язку з виявленням ознак наркотичного сп`яніння - зіниці очей мляво реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, не природна блідість обличчя, ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду, зберігальну розписку від 20.12.2021, рапорт співробітника поліції від 19.12.2021, а також відео з нагрудної камери поліцейського.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до приписів п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до приписів ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Натомість згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП такий обов`язок покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N 7460/03), беручи до уваги серйозність передбаченого ст. 130 КУпАП адміністративного стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

При цьому, виключається можливість притягнення особи до відповідальності за вчинення правопорушення, на яке особу підбурили працівники поліції, коли вони з метою встановлення правопорушення, зібрання доказів та подальшого притягнення особи до відповідальності впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення правопорушення, яке в іншому випадку не було би вчинене (практика ЄСПЛ у справах "Тейшеро де Кастро проти Португалії", "Раманаускас проти Литви", "Баннікова проти Росіцської Федерації). Притягнення особи до відповідальності за правопорушення, вчинене внаслідок підбурювання зі сторони поліцейських буде свідчити про порушення ст. 6 Конвенції.

Так, за результатами дослідження доказів, зокрема перегляду в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, судом встановлено, що в ході проведення процесуальної дії, під час якої ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, поліцейський не роз`яснив останній обов`язок проходження такого огляду саме у присутності поліцейського, а також наслідки відмови від огляду. Запитання поліцейського щодо того, чи згодна ОСОБА_1 проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не носило характеру вимоги, як це передбачено приписами п. 2.5 ПДР, натомість поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що вона може відмовитись і самостійно пройти огляд на стан сп`яніння, що буде доказом її невинуватості. На запитання поліцейського ОСОБА_1 відповіла, що пройде огляд самостійно, оскільки пізній період доби і вона поспішає, на що поліцейський не заперечував, оскільки самостійно повідомив їй про таку можливість чим фактично підбурив до відмови від проходження огляду відповідно до встановленого порядку.

Форма направлення ОСОБА_1 на огляд в матеріалах справи відсутня.

За таких обставин, дії ОСОБА_1 , в даному випадку, не можуть беззаперечно свідчити про умисну відмову її від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку. Доказів, які би спростовували пояснення захисника та ОСОБА_1 в частині невинуватості останньої, матеріали справи не містять.

За таких обставин, враховуючи положення ч. 3 ст. 62 Конституції України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 7, 40-1, 130, 247, 251, 252, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ю. Ф. Токман