Справа № 439/2020/21 Головуючий у 1 інстанції: Бунда А.О.
Провадження № 33/811/505/22 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Бродівського районного суду Львівської області від 27 квітня 2022 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496,20 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 21 листопада 2021 року о 21 год. 55 хв. в с. Станіславчик, Золочівського району, Львівської області керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21099» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння № 696 від 21 листопада 2021 року, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.

Також, ОСОБА_1 , 29 січня 2022 року о 22 год. 15 хв. на 24 кілометрі автодороги Броди Червоноград, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21099» номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння № 60 від 29 січня 2022 року, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

Окрім того, ОСОБА_1 , 29 січня 2022 року о 22 год. 15 хв., на 24 кілометрі автодороги Броди Червоноград,керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21099» номерний знак НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, здійснив наїзд на автомобіль марки «Mercedes-Benz» номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження, чим порушив вимоги п.12.1 ПДР України.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що постанова суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи та винесена передчасно. Судом першої інстанції не взято до уваги відеозапис долучений до матеріалів справи, на відеозаписі відсутній факт керування транспортним засобом, в направлені на огляд не зазначено, яке він вчинив правопорушення, на відео не зазначено чому було проведено огляд.

Працівниками поліції не було роз`яснено йому права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Наголошує, що 21 листопада 2022 року, він вживав алкогольні напої в громадському місці, через це його було доставлено в медичний заклад, факт керування транспортним засобом заперечує.

Наголошує, що судом першої інстанції було взяті до уваги, лише ті докази, які підтверджують його вину.

Зазначає, що 30 січня 2022 року, за кермом автомобіля не перебував, ДТП не вчиняв, особа, яка була за кермом його автомобіля втекла з місця ДТП..

Судом не взято до уваги покази свідка ОСОБА_2 , який зазначав, що ОСОБА_1 за кермом не перебував, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні не змогли підтвердити, хто саме був за кермом автомобіля.

Зазначає, що його автомобіль був пошкоджений з сторони пасажирського сидіння, тому він намагався вийти зі сторони водія.

1 червня 2022 року ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не прибув, про причини неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

Тому, з метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, ч. 1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, зокрема даними, що містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № № 173648 від 21 листопада 2021 року (а.с. 3), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком медичного огляду № 696 від 21 листопада 2021 року;

- у висновку, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 696 від 21 листопада 2021 року ( а.с. 4), з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння;

- у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕОА №5058105 (а.с. 7), згідно якого ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції за порушення п. 2.1 ПДР України;

- у відеозаписі, долученому до матеріалів справи, з якого встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння ( 1.59 проміле), окрім того водій визнав, що вживав алкоголь;

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № № 375839 від 30 січня 2022 року (а.с. 15), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, медичний огляд проводився у Бродівській ЦРЛ;

- у висновку, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 60 від 29 січня 2022 року ( а.с. 14), з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння;

- у письмових поясненнях свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ( а.с. 16-17), з яких встановлено, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля «ВАЗ 21099» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння та вчинив ДТП;

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № № 375838 від 30 січня 2022 року (а.с. 26), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21099» номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, здійснив наїзд на автомобіль «Mercedes-Benz» номерний знак НОМЕР_2 , завдавши автомобілям механічні пошкодження;

- у схемі місця ДТП ( а.с. 27) з якою ОСОБА_1 ознайомився, незгоди не висловлював.

Аргументи ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕОА №5058105 (а.с. 7), ОСОБА_1 21 листопада 2021 року, керував транспортним засобом «ВАЗ 21099» номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 ПДР України. Окрім того, з письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ( а.с.16-17), вбачається, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля «ВАЗ 21099» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння та вчинив ДТП 30 січня 2022 року.

Доводи сторони захисту, що в направлені не зазначено, яке було вчинено правопорушення, не беруться до уваги апеляційного суду.

Пунктом 12 розділу 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року передбачено, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З аналізу норм вказаної Інструкції вбачається, що скерування особи до медичного закладу з метою проведення огляду на стан сп`яніння оформляється працівником поліції направленням за встановленою формою, в якій не зазначається, інформації щодо адміністративного правопорушення, яке було вчинене особою яка скерована до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння.

Твердження апелянта, що працівниками поліції не було роз`яснено права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення серії ААБ № 173648 від 21 листопада 2021 року ( а.с. 3), серії БД №375839 від 30 січня 2022 року ( а.с. 15) та серії БД № 375838 від 30 січня 2021 року ( а.с.26), працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_5 його права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП прощо зроблена відповідна відмітка у протоколах.

Що стосується, аргументів ОСОБА_5 , що 21 листопада 2022 року, він вживав алкогольні напої в громадському місці, через це його було доставлено в медичний заклад, то такі не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, окрім того апелянтом не надано жодних доказів на підтвердження даної версії.

Покликання апелянта на те, що судом не було взято до уваги всіх доказів, не заслуговує на увагу апеляційного суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з постанови Бродівського районного суду Львівської області ( а.с. 73-78), суд всебічно, повно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, надав оцінку доказам, керуючись законом та правосвідомістю.

Покликання ОСОБА_1 на те, що він не вчиняв ДТП 30 січня 2022 року та не керував транспортним засобом, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та мають формальний характер, спрямовані на ухилення його від адміністративної відповідальності за вчинені ним адміністративні правопорушення.

Що стосується показань свідка ОСОБА_2 , як встановлено з постанови місцевого суду ( а.с.73-78), місцевим судом надано достатню оцінку показам свідка, з якою погоджується апеляційний суд.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинені ним правопорушення є одними із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішими порушеннями порядку користування правом керування транспортними засобами та становлять велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Бродівського районного суд Львівської області від 27 квітня 2022 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.