Справа № 211/472/22
Провадження № 3/211/689/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Сарат Н.О. розглянувши матеріали, які надійшли з Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

- за ч. 2 ст.173-2 КУпАП,-

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 397368 від 24.12.2021 року, 24.12.2021 року о 13-30 годині ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , що виражалося нецензурною лайкою.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що адміністративний матеріал слід повернути на дооформлення.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Однак в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 173-2 ч. 2 КУпАП ( повторно протягом року), але матеріали справи не містять інформації щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП ( не надано постанову), в зв`язку з чим суд позбавлений можливості вирішити питання про ступінь вини правопорушника та накладення адміністративного стягнення, передбаченого санкцією відповідної частини статті 173-2 КУпАП.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (стаття 251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам статті 256 КУпАП.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, вказує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р., Верховним судом України визнано правильну практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення.

Враховуючи вищезазначений недолік в оформленні даної адміністративної справи, вважаю за необхідне повторно повернути адміністративний матеріал для належного оформлення.

Керуючись ст.ст. 256, 283 КУпАП України, суд, -

постановив:

Адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.173-2 ч.2 КУпАП, повернути до Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області - для дооформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Н. О. Сарат