КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю захисника Капустіна В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу захисника Капустіна В.В. на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.02.2022 року провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також цією постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На дану постанову в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП захисник Капустін В.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.02.2022 року в частині визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та закрити в цій частині провадження в справі стосовно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскільки висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суперечать вимогам ст. 245 КУпАП та порушують правовий принцип презумпції невинуватості.

При цьому апелянт зазначає, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №214276 від 11.05.2021 року, складеному стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП зазначено, що 11.05.2021 року о 14 год. 10 хв. в м. Біла Церква по вул. Гайок, 221, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проте суд першої інстанції вже встановив, що ОСОБА_1 не міг перебувати у вказаному місці та керувати транспортним засобом, оскільки події розгортались зовсім за іншою адресою.

Крім того апелянт вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складений стосовно ОСОБА_2 , в той час як прізвище його довірителя - ОСОБА_1 , тобто відомості про особу, стосовно якої складено протокол не відповідають дійсності, оскільки при складанні протоколу невірно вказано прізвище особи, яка притягається до відповідальності.

На переконання апелянта, у даному випадку, суд перейняв на себе обов`язки поліцейського, та намагаючись усунути численні порушення, які були допущені ним при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, сам вдався до грубих порушень чинного законодавства.

Вказана постанова судді в частині закриття провадження в справі стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення в апеляційному порядку не оскаржена, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Вислухавши пояснення захисника Капустіна В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та апеляційні доводи, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника з огляду на наступне.

Як встановив суддя у постанові, що 11.05.2021 року о 14 год. 10 хв. в місті Біла Церква Київської області по вул. Гайок, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за згодою водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Alkotest Drager 7510 ARLM 0372, за результатами проведення якого у ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в розмірі 1,48 ‰, що свідчить про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`ягніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи та прийняв рішення, зміст якого відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, в якому наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і цим доказам дана належна правова оцінка та зазначено мотиви відхилення інших доказів, на які посилався захисник під час розгляду справи в суді першої інстанції в обґрунтування позиції захисту, яка є аналогічною за змістом доводам його апеляційної скарги.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у порушенні п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №214276 від 11.05.2021 року (т.1 а.с. 1), в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; даними проведеного тесту за допомогою приладу «DragerAlcotest 7510» (т.1 а.с. 2), за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено наявність алкоголю в розмірі 1,48 ‰; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (т.1 а.с. 3), проведеного поліцейським в присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в якому ОСОБА_1 погодився з результатами проведеного тесту; письмовими поясненнями вказаних свідків (а.с. 6, 7), в яких останні підтвердили результати проведеного тесту на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу; розпискою ОСОБА_7 від 11.05.2021 року (а.с. 5), який зобов`язався доставити автомобіль за адресою місця проживання ОСОБА_1 та не допускати останнього керувати ним, що підтверджує факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а також даними відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції (т.1 а.с. 17), які повністю підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи, на підставі яких суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції у встановленому законом порядку в присутності двох свідків з використанням спеціального технічного засобу «Drager» Alcotest 7510» (прилад №ARLM-0372) і згідно роздруківки даного приладу (тест №148 від 11.05.2021 року) результат проведеного огляду на стан сп`яніння показав у ОСОБА_1 вміст алкоголю в розмірі 1,48 ‰ (т.1 а.с. 2). При цьому, після проходження огляду ОСОБА_1 погодився з його результатами, що засвідчив своїм підписом у вказаній роздруківці та в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (т.1 а.с. 3).

Отже, огляд водія ОСОБА_1 був проведений з чітким дотриманням встановленої процедури проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, передбаченої статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затвердженої спільним наказом МОЗ МВС України №1452/735 від 09.11.2015).

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений стосовно ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , однак ОСОБА_1 не міг перебувати у вказаному місці та керувати транспортним засобом, оскільки події розгортались зовсім за іншою адресою, проте суд першої інстанції перейняв на себе обов`язки поліцейського, та намагаючись усунути допущені ним численні порушення, притягнув до відповідальності ОСОБА_1 , апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки ці доводи вже були предметом перевірки у суді першої інстанції і в оскаржуваній постанові суддя обґрунтовано зазначив, що допущена у протоколі про адміністративне правопорушення неточність/розбіжність, яка з`ясована в ході судового розгляду не впливає на встановлення основних (істотних) елементів складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, так як у даній категорії справ істотне значення має саме встановлення факту керування транспортним засобом і у даній справі поза розумним сумнівом було встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом по вул. Гайок у м. Біла Церква у стані сп`яніння.

Що стосується неправильного зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення прізвища особи, яка притягається до відповідальності « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_1 », то суд обґрунтовано зазначив, що згідно пояснень допитаного в судовому засіданні поліцейського, на місці ДТП особу порушника ОСОБА_1 було встановлено за посвідченням водія і протокол про адміністративне правопорушення поліцейським складався саме стосовно ОСОБА_1 , а вказана розбіжність зумовлена недосконалою формою каліграфічного виведення букв.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд першої інстанції притягнув до відповідальності особу, на яку не складався протокол про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з дотриманням процедури, передбаченої статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а наведені апелянтом недоліки, допущені працівниками поліції при оформленні адміністративних матеріалів, не впливають на доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки цей стан було зафіксовано у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного засобу «Drager», а інших доводів, які б свідчили про незаконність оскаржуваного рішення та спростовували його висновки, в апеляційній скарзі не наведено і під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

За викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.02.2022 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження в справі за відсутністю події та складу даного адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в апеляційній скарзі його захисника, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Капустіна В.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Справа №357/5982/21; Категорія: ч.1 ст. 130, ст.124 КУпАП

Провадження №33/824/1270/2022

Головуючий у І інстанції - Клепа Т.В.

Головуючий в апеляційній інстанції - Сілкова І.М.