Справа № 947/6239/22
Провадження № 3-в/947/7/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2022 року м. Одеса

Cуддя Київського районного суду м. Одеси Коваленко О.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області щодо вирішення питання про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у виді громадських або суспільно корисних робіт, накладеного постановою Київського районного суду м. Одеси від 29.01.2020 р. у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Зиміна Г. звернулася до суду з поданням, в якому просить керуючись статтями 304, 305 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 80 Кримінального кодексу України, вирішити питання про звільнення громадянина ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді громадських або суспільно корисних робіт, накладеного постановою Київського районного суду м. Одеси від 29.01.2020 р. у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

В поданні зазначено, що постанову суду про адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт стосовно ОСОБА_1 , отримано з Київського районного суду м. Одеси 29.01.2020 року. Громадянину ОСОБА_1 двічі направлялись виклики до уповноваженого органу з питань пробації для постановки на облік та отримання направлення для відбування суспільно корисних робіт. Але порушник не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації після викликів. 10.02.2020 року був здійснений вихід співробітниками Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області за вищевказаною адресою з метою встановлення факту проживання ОСОБА_1 . Двері відчинила бабуся ОСОБА_1 - ОСОБА_2 і пояснила, що біля двох років її внук не проживає за вказаною адресою, так як перебуває за межами України, а саме в Росії.

Тому 21.05.2020 року до Київського районного суду м.Одеси було направлено подання щодо вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови. 12.06.2020 року Київським районним судом м. Одеси винесено постанову про відмову у задоволенні подання, у зв`язку з тим, що «у поданні не конкретизовано, яке саме питання повинен вирішити суд».

Київським РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області направлено запити до Департаменту надання адміністративних послуг ЗМР, служби дільничних офіцерів поліції, Першого Київського районного відділу державної виконавчої служби м. Одеси та до Київського районного суду м. Одеси.

Київського РВ з питань пробації надійшла відповідь з Одеського районного правління поліції № 1 ГУНП в Одеській області про те, що правопорушник за вищевказаною адресою не проживає. Відповідно до п. п. 13.13, 13.14 Наказу № 474/5 від 19.03.2013 року Про затвердження Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських випраних робіт та суспільно корисних робіт «...якщо після перевірки за місцем проживання порушника встановлено, що він за цим місцем не проживає, місцеперебування його не відоме або наявні підстави, що унеможливлюють виконання постанови суду, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду, який виніс постанову, подання щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови.

23.11.2021 року до Київського районного суду м.Одеси було направлено подання для вирішення питання про давність виконання судового рішення. 21.01.2022 року Київським районним судом м. Одеси винесено постанову про відмову у задоволенні подання, у зв`язку з тим, що «у поданні відсутні офіційні документи на підтвердження місцезнаходження ОСОБА_1 ».

В поданні зазначено, що окремі суди (судді) вважають за можливе правовідносини, які виникли, застосовувати аналогію закону, а саме норми ст.80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, наприклад, обмеження волі). Таким чином, системний аналіз положень КУпАП у поєднанні із вказаним законодавством і судовою практикою, дає підстави вважати, що строк давності виконання постанови суду про накладання стягнення повинен розпочинатися з дня набрання судовим рішенням законної сили і в усякому разі не перевищувати двох років.

З урахуванням вищезазначеного, заступник начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Зиміна Г. просить падання задовольнити.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Київського районного суду м. Одеси від 29.01.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 ч.1 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 годин.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Юридична сила закону як основного джерела права, його місце в системі нормативно-правових актів закріплені в Конституції України.

Однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади. Пунктом 3 частини першої статті 85 Конституції України закріплено, що прийняття законів належить до повноважень Верховної Ради України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 17 жовтня 2002 року № 17-рп (щодо повноважності Верховної Ради України) визначення Верховної Ради України єдиним органом законодавчої влади означає, що жоден інший орган державної влади не уповноважений приймати закони.

Ще однією ознакою, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є критерій регулювання найбільш важливих суспільних відносин. Статтею 92 Конституції України визначено коло питань (суспільних відносин), які можуть бути врегульовані виключно законами України.

Існують прогалини в законі це повна або часткова відсутність необхідних юридичних норм у даному законі.

У зв`язку з цим в юриспруденції розроблені способи заповнення прогалин в процесі застосування закону, які отримали назву аналогії.

Аналогія закону рішення справи або окремого юридичного питання на основі правової норми, розрахованої на схожі випадки. Застосування аналогії забороняється, якщо вона прямо заборонена законом чи якщо закон пов`язує настання юридичних наслідків з наявністю конкретних норм.

Аналогія не застосовується у сфері кримінального законодавства та законодавства про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 304 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволення подання, щодо вирішення питання про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у виді громадських або суспільно корисних робіт, накладеного постановою Київського районного суду м. Одеси від 29.01.2020 р. у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення відносно ОСОБА_1 , відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Коваленко О. Б.