Справа № 944/76/22
Провадження №3/944/220/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2022 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Колтун Ю.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українки, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

29.12.2021о 22 год. 37 хв. водій ОСОБА_1 за адресою м.Яворові вул.Левада,11 Яворівського району керувала автомобілем марки «VOLVO 460», державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в Яворівській районній лікарні, висновок лікаря №69 від 29.12.2021.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, тобто вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засіданні ОСОБА_1 не прибула, про розгляд справи повідомлялася належним чином.

ЇЇ захисник адвокат Галько Р.В. в судовому засіданні надав пояснення аналогічні тим, що викладені ним у письмовому виступі по справі. Зазначив, що ОСОБА_1 29.12.2021 повернулася з Республіки Польща до України та підвозила свою подругу. Вона припаркувалася по вул.Левада у м. Яворові Львівської області і вони вирішили вжити спиртне. Після вживання спиртного, вони сп`яніла і вирішили вже нікуди не їхати. ОСОБА_1 подзвонила до свого чоловіка, щоб він прийшов і забрав автомобіль. Подруга викликала таксі і поїхала. Чоловік ОСОБА_1 сказав, що він буде через годину, адже ще знаходиться на роботі. ОСОБА_1 задрімала та проснулася, коли до неї постукали працівники поліції. Під час розмови працівники поліції запропонували їй проїхати в лікарню і вона погодилась. Проте заперечила сам факт керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, адже автомобіль було припарковано. В лікарні вона намагалася продути «Драгер», але не змогла. Заперечує факт керування транспортним засобом в стані сп`яніння, адже коли приїхала по вул. Левада 11 в м. Яворові і припаркувала автомобіль була тверезою, а алкоголь вживала тоді, коли автомобіль вже був припаркований.

Адвокат Галько Р.В. звернув увагу суду, що на відеозаписі наданому працівниками поліції відсутній сам факт керування автомобілем та навіть його рух, тим більше відсутній доказ керування автомобілем ОСОБА_1 . Що стосується відеозапису з лікарні, де проходило освідчення ОСОБА_1 , то з нього вбачається, що ОСОБА_1 декілька разів намагалася продути Драгер, проте так і не змогла цього зробити. В матеріалах адміністративної справи наявний висновок № 69 від 29 грудня 2021 року, згідно якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, але не зазначено на підставі яких даних це встановлено, та немає жодних даних про те, як проводився огляд на стан сп`яніння та його результати, Оскільки, не здобуто жодних доказів того, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також проведення медичного огляду в медичному закладі зроблено з порушення Інструкції та такі результати огляду є недійсними, сама ОСОБА_1 заперечує перебування факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відповідно ОСОБА_2 просив провадження у справі закрити за відсутністю у її діях складу правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оглянувши відеозапис із нагрудної камери спостереження поліцейського на диску долученому до матеріалів справи, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до підп."а" п.2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Незважаючи на заперечення захисником Гальком Р.В. вини ОСОБА_1 , факт вчинення нею правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 044160 від 29.12.2021 року;

- висновком №69 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.12.2021;

- відеозаписом на DVD-R диску з нагрудних камер спостереження працівників поліції.

Оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, суддя дійшов висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП. Судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Щодо позиції захисника водія про відсутність достатніх доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також проведення медичного огляду в медичному закладі з порушенням Інструкції суд не може взяти до уваги ці твердження з наступних підстав.

Відповідно до ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, закріплено уст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 N 1452/735, а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 p. N 1103.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а саме: 1) запах алкоголю з порожнини рота; 2) порушення координації рухів; 3) порушення мови; 4) виражене тремтіння пальців рук; 5) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; 6) поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до ч. 4ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Під час відтворення відеозапису із нагрудних камер поліцейських, які оформляли правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 мала явні ознаки алкогольного сп`яніння (що вбачалося з її поведінки). Суд звертає увагу на те, що на звернення поліцейського «Куди їдете?», ОСОБА_1 підтвердила факт керування транспортним засобом «Додому» (відео файл № 20211229_223404, час 0:00:19), а також на питання поліцейського «Це ви розвертаєтесь?» відповіла «Так» (відео файл № 20211229_223404, час 0:00:45).

При з`ясуванні обставин, в медичному закладі співробітником поліції було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 погодилася, але під час проходження огляду виявилося, що вона не в змозі дути в трубку газоаналізатора достатньо довго щоб можна було визначити стан сп`яніння. ОСОБА_1 пояснила це тим, що не розуміє вказівок, як саме це потрібно робити.

Крім того ОСОБА_1 на питання медичного працівника «Ви були за кермом?» відповідає «Годину я вже не за кермом» (відео файл № , час 0:00:40), а на питання «Коли алкоголь вживали останній раз» стверджує «дві години тому» (відео файл № , час 0:00:46), на питання поліцейського «Ви вживали сьогодні алкоголь?» ОСОБА_1 відповіла «Стакан вина» (відео файл № , час 0:08:19).

Суд звертає увагу, що відповіді ОСОБА_1 були категоричними і такими, які не ставила під сумнів її твердження.

З відеозапису також вбачається, що працівниками поліції відносно ОСОБА_1 було складений протокол за ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суддя визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Доводи захисника про те, що на вказаному носії відсутні відеофіксація факту керування та наявність його руху, суд оцінює критично і до уваги не приймає, оскільки на дослідженому відеозаписі при з`ясуванні обставин поліцейськими, зафіксовано пояснення ОСОБА_1 про те, що вона керувала автомобілем, а саме чинила маневр розвороту.

Відповідно до абз.4 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Крім того, за вказаних обставин судом не приймається до уваги посилання захисника адвоката Галька Р.В. на те, що медичний огляд в медичному закладі проведено з порушенням Інструкції та такі результати огляду є недійсними, згідно Висновку лікаря Яворівської центральної районної лікарні № 69 від 29.12.2021 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на момент освідчення ОСОБА_1 перебувала у стані наркотичного сп`яніння. Факт вживання алкогольних напоїв остання не заперечувала під час проходження медичного огляду. Також вживання спиртного ОСОБА_1 не заперечується захисником у його письмовому виступі по справі.

Відтак, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували встановлені в судовому засіданні обставини, захисником Гальком Р.В. суду не надано, а самі пояснення, на думку суду, спрямовані на уникнення відповідальності ОСОБА_1 .

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, суддя не вбачає.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у справі про адміністративні правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Суддя всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі докази в справі про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обираючи ОСОБА_1 міру адміністративного стягнення, враховую обставини справи, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, її ставлення до вчиненого та ступінь її вини.

З врахуванням вищенаведеного, приходжу до переконання, що до правопорушника ОСОБА_1 доцільним буде обрати стягнення в межах санкції статті, за якою вона притягається до адміністративної відповідальності, а саме застосувати до неї стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Вважаю, що дане стягнення буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Відповідно до ч.7 ст.283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 496,20 грн. Отже, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Враховуючи викладене, керуючись ч.1 ст.130, ст.ст. 221, 266, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.5 ч.2ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.

Суддя Ю.М. Колтун