ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/523/22 Справа № 199/1663/22 Суддя у 1-й інстанції - СЕНЧИШИН Ф. М. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року м.Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок, -

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно оскаржуваній постанові, 31 березня 2022 року, о 13 год. 31 хв. ОСОБА_1 в районі будинку № 19 по вул. Маршала Малиновського у м. Дніпрі керував транспортним засобом Opel Combo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, та відмовився від огляду на стан наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на незаконність судового рішення. Так, ОСОБА_1 зазначає, що не пройшов огляд у медичному закладі, оскільки не зміг здати на дослідження сечу, в той час як працівниками медичного закладу не було запропоновано пройти огляд в інший спосіб, передбачений п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015. При цьому наполягати на проведенні такого огляду він не міг через свою необізнаність щодо цього процедури, а у висновку не було зазначено підстав неможливості його проходження.

Окрім цього, ОСОБА_1 вважає упередженими дії працівників поліції, оскільки він лише зупинився поряд зі своїми знайомими, на яких працівники поліції мали орієнтування, після чого був затриманий. Між іншого апелянт зауважує, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час його проведення, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у зв`язку із чим вважаю за необхідне розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а також зазначені в апеляційній скарзі доводи, суд апеляційної інстанції приходить до таких висновків.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що наведених вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.

Так, обґрунтовуючи свої висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, керувався також й висновком щодо результатів медичного огляду, рапортом працівників поліції, а також відеозаписом з їх нагрудних камер.

На переконання апеляційного суду, належної оцінки цим доказам суд у постанові не надав, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Виходячи з даних протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема викладених у ньому пояснень ОСОБА_1 , а також відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, останній не пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння через неможливість здати аналіз сечі.

Відповідно до п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

В силу вимог п. 12 Інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. При цьому, у відповідності з положеннями п. 13 Інструкції, для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Разом із тим з матеріалів справи вбачається, що після того, як ОСОБА_1 не зміг здати аналіз сечі, що являє собою лише один з можливих альтернативних варіантів отримання біологічних зразків для проведення дослідження, йому не було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у будь-який інший спосіб з числа передбачених Інструкцією. Наведені обставини дають підстави вважати порядок проходження огляду порушеним, а складений за його результатами висновок - недійсним.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 за вимогою працівників поліції проїхав до закладу охорони здоров`я, проте з причин, що від нього не залежали, не зміг пройти огляд на стан сп`яніння лише одним із передбачених законом способів - шляхом надання сечі для аналізу, що не можна вважати тотожним відмові від проходження такого огляду, оскільки у такому випадку, як це прямо передбачене п. 12, п. 13 Інструкції, підлягали отриманню та використанню інші біологічні зразки. При цьому медичними працівниками всупереч нормативним вимогам не було запропоновано та забезпечено можливість проходження огляду на стан сп`яніння в такому порядку.

Одночасно суд звертає увагу на те, що ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено, що відеозапис здійснено лише у закладі охорони здоров`я та відомостей про керування ОСОБА_1 транспортним засобом він не містить, як не зафіксовані ним і будь-які дані, які б вказували на наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, що доводило б законність вимог працівників поліції про проходження огляду.

Більш того, відеозаписом не зафіксовано роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає, що порушення, допущені працівниками поліції при складанні протоколу, є істотними та приходить до висновку, що за їх наявності дійти до беззаперечного висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності неможливо.

Сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення в частині встановлення вини ОСОБА_1 , не підтверджені в повній мірі належними і допустимими доказами, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, апеляційним переглядом встановлено, що справу суд першої інстанції розглянув з порушенням вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП. Докази, наявні у справі, у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП належним чином перевірені не були, внаслідок чого суд першої інстанції зробив необґрунтований висновок про доведеність провини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, із закриттям провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т АН О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати, а провадження у справі справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця