П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2022 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Гришка О.Я., з участю секретаря судового засідання Федорини А.А., судді Смілянського Є.А., прокурора Кіріченка В.М., заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області заяву ОСОБА_1 про відвід судді Смілянського Є.А. у справі № 543/87/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,

в с т а н о в и в :

У провадженні Оржицького районного суду Полтавської області перебуває справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 заявила відвід головуючому у справі судді Смілянському Є.А. У заяві про відвід вказано, що практично від моменту обрання ОСОБА_1 на посаду селищного голови стосунки з ОСОБА_2 , як жителем громади та посадовою особою, у неї не склалися. ОСОБА_1 зазначає, що перша публічна сутичка відбулася під час зборів жителів будинку АДРЕСА_1 , де, як зазначає ОСОБА_1 , існувала велика заборгованість за комунальні послуги (вивезення нечистот) та селищною радою виявлено самовільне водовідведення на вулицю набережну, зробленого, як вказує заявниця, за ініціативи ОСОБА_2 . Як зазначено у заяві, під час зборів, на яких була присутня дружина ОСОБА_2 . ОСОБА_3 , останньою було виставлено звинувачення, що селищна рада ніяким чином не опікується житловим фондом громади загалом і даним будинком зокрема, а на заперечення, що квартири приватизовані і жоден власник не платить ні квартплати, ні коштів на утримання прибудинкової території, а відтак і не має права вимагати послуг від селищної ради, було велике обурення з її боку. ОСОБА_1 у заяві зазначає, що суперечка з приводу зазначених обставин продовжилася вже в її кабінеті голови селищної ради, куди прийшов ОСОБА_2 . Як вказує ОСОБА_1 , вона запропонувала ОСОБА_2 ознайомитися із досвідом створення ОСББ по вул. Центральній, 124, і поговорити з юристом селищної ради щодо правового врегулювання даного питання, на що ОСОБА_2 звинуватив працівника селищної ради у тому, що саме він, працюючи помічником судді, заніс йому в кабінет хабар, і з криком вийшов з приміщення. Також, у заяві про відвід вказано, що ОСОБА_2 неодноразово прилюдно та в соціальних мережах критикував дії ОСОБА_1 як голови селищної ради та негативно висловлювався щодо неї особисто та працівників селищної ради. Крім того, у заяві про відвід вказано, що при розгляді справи №543/390/17, де заявниця проходила свідком, судді Смілянському Є.А. було заявлено відвід, що викликало, як вважає ОСОБА_1 , його неприховане обурення і звинувачення її в тому, що вона руками директора комунального підприємства ОСОБА_4 заважає йому здійснювати посадові обов`язки. Також, як вказує ОСОБА_1 , при розгляді справи №543/383/21 головуючому судді Смілянському Є.А. представником Оржицької селищної ради був заявлений відвід, який нею, як третьою особою був підтриманий, що також, як стверджує заявниця, викликало неприховане обурення судді в залі судового засідання. У заяві про відвід зазначено, що рішенням дванадцятої сесії Оржицької селищної ради восьмого скликання №142 від 17 вересня 2021 року ОСОБА_2 , який діяв в інтересах неповнолітнього сина, за головуванням ОСОБА_1 було відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, після чого ОСОБА_2 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Оржицької селищної ради (справа №440/13090/21), але рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.12.2021 року йому було відмовлено в задоволенні адміністративного позову. Також, як вказано у заяві про відвід, у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності працівники Оржицького районного суду разом з секретарем судового засідання судді Смілянського Є.А. намагалися примусово вручити повістки про виклик до суду ОСОБА_1 її колегам на роботі, в той час, коли вона особисто перебувала на лікарняному, чим, на думку ОСОБА_1 , намагалися грубо порушити порядок вручення судових повісток, передбачений чинним законодавством. ОСОБА_1 стверджує, що незважаючи на військовий стан та навантаження на неї, як голову громади щодо цілодобового забезпечення життєдіяльності громади, організації роботи, прийняття біженців, формування сил самооборони, облаштування блокпостів та спостережних пунктів, суддя ОСОБА_2 намагався морально тиснути на неї та працівників ради. ОСОБА_1 вказує, що вона вбачає у цьому намагання судді ОСОБА_2 звести з нею особисті рахунки.

До суду також надійшло пояснення судді Смілянського Є.А. Суддя Смілянський Є.А. вважає заяву ОСОБА_1 безпідставною. Він вказує, що згідно ч. 4 ст. 80 КПК України заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Він стверджує, що ОСОБА_1 знала про підстави відводу по вказаних нею мотивах задовго до початку розгляду справ, що підтверджується наданими нею документами, однак відвід вона не заявляла, хоча знала про всі дати розгляду справ, про що свідчать її клопотання про відкладення розгляду справ. Суддя Смілянський Є.А. зазначає, що заява ОСОБА_1 є не тільки безпідставною, а й заявлена в порушення ст. 80 КПК України, що свідчить про умисне безпідставне затягування нею розгляду справи з метою її закриття за строками давності.

Суддя Смілянський Є.А. зазначає, що ніяких сутичок у нього з ОСОБА_1 не було, зокрема не було сутичок з приводу заборгованості за вивезення нечистот, оскільки на той час ніхто з жителів їхнього будинку не укладав договори на вивезення нечистот і тому борги не могли утворитися. Суддя вказує, що вони періодично наймали автотранспорт на вивезення нечистот і він коштував вдвічі дешевше ніж нинішні послуги КП «Оржиця водоканал». Після цього суддя зазначає таке: «про що ми вдячні селищному голові за такі турботи, тобто за такі ціни». Суддя Смілянський Є.А. вказує, що також комунальне підприємство Оржицької селищної ради ніяким чином не опікувалося питаннями належної викачки нечистот, зокрема поточного ремонту вигрібної ями, яка йому повинна належати, але селищна рада навмисно не бажає приймати на баланс не тільки вигрібні ями, а й багато чого іншого наприклад водопроводу. Суддя Смілянський Є.А. зазначає, що все вирішується за рахунок мешканців сел. Оржиця, питання вивезення нечистот він ходив вирішувати в плані укладення договору, а не створення ОСББ, при цьому криком він це питання не вирішував, а просто записав про те, де і як укласти договір, і йому ОСОБА_1 роз`яснила.

Далі суддя Смілянський Є.А. вказує, що прилюдно та в соціальних мережах він дії ОСОБА_1 не критикував, надані ОСОБА_1 скріншоти невідомо звідки взяті та й в соціальних мережах він не зареєстрований. Суддя Смілянський Є.А. пояснює, що відводи по справах йому дійсно заявлялися з метою, на його погляд, уникнення об`єктивного правосуддя, при цьому обурення в нього це не викликало, що підтверджується технічними записами судових засідань. Суддя Смілянський Є.А. зазначає, що до Полтавського окружного адміністративного суду він дійсно звертався з приводу надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і мав на це, за його словами, повне навіть моральне право, оскільки, як він стверджує, Оржицька селищна рада надає такі дозволи деяким своїм лояльним до фракції «Слуга народу» депутатам і їх родичам другого коліна, а простим людям отримати земельну ділянку в Оржицькій ОТІГ як він зрозумів неможливо. Він стверджує, що на даний час його позов вирішено і рішення суду набрало законної сили. Суддя Смілянський Є.А. вказує, що по справі про адміністративне правопорушення працівники Оржицького районного суду примусово ні ОСОБА_1 , ні іншим працівникам Оржицької селищної ради повістки не вручали, а намагалися відправити листа кур`єрським способом, але отримали відмову у його прийнятті, що, як зазначає суддя Смілянський Є.А., грубо порушує чинне законодавство щодо отримання та розгляду органами влади звернень. Суддя Смілянський Є.А. вказує, що морально на ОСОБА_1 та працівників ради він не тиснув і, взагалі, ні з ким із них не спілкувався. Також суддя Смілянський Є.А. вказує, що на даний час він не вбачає абсолютного навантаження на ОСОБА_1 в зв`язку з військовим станом. Він зазначає, що ОСОБА_1 знайшла багато годин робочого часу, щоб фотографуватися з народним депутатом ОСОБА_5 під час роздачі останньою гуманітарної допомоги, написання заяви про відвід судді тощо, а знайти п`ять хвилин, щоб прийти - в судове засідання і пояснити причини неможливості на даний час розгляду справи ОСОБА_1 не змогла. Суддя Смілянський Є.А. також вказує, що ніяких рахунків з ОСОБА_1 в нього немає, заява ОСОБА_1 , за його твердженням, побудована на видуманих і неправдивих фактах.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала заяву про відвід та просила її задовольнити. В своїх поясненнях вона посилалася на обставини, викладені у заяві про відвід.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відвід, вказавши, що підстави для задоволення відводу відсутні.

Суддя Смілянський Є.А. в судовому засіданні пояснив, що заяву ОСОБА_1 він вважає безпідставною, у своїх поясненнях він посилався на обставини, викладені в своєму письмовому поясненні.

Розглянувши заяву про відвід судді Смілянського Є.А., суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня норма, яка б регулювала питання про розгляд заяв про відвід (самовідвід) судді.

Враховуючи те, що діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, при розгляді даної заяви про відвід слід застосувати аналогію права.

Підстави неможливості участі судді у розгляді кримінального провадження, визначені ст.ст. 75, 76 КПК України, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, на якій наголосив суд у справі «Олександр Волков проти України» (Заява № 21722/11) (пункти 104 та 106) існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, пп. 28 та 30, «Веттштайн проти Швейцарії», заява № 33958/96, п. 42). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Суд вважає, що твердження ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 неодноразово прилюдно та в соціальних мережах критикував дії ОСОБА_1 як голови селищної ради та негативно висловлювався щодо неї особисто та працівників селищної ради не доведено належними та допустимими доказами. Також не доведено належними та допустимими доказами твердження ОСОБА_1 про те, що при розгляді справи №543/390/17, де заявниця проходила свідком, заявлення відводу судді Смілянському Є.А. викликало його неприховане обурення і звинувачення її в тому, що вона руками директора комунального підприємства ОСОБА_4 заважає йому здійснювати посадові обов`язки. Також, не надано належних і допустимих доказів на підтвердження твердження ОСОБА_1 , про те, що при розгляді справи №543/383/21 заявлення представником Оржицької селищної ради відвіду головуючому судді Смілянському Є.А., який нею, як третьою особою був підтриманий, викликало неприховане обурення судді в залі судового засідання.

На думку суду факт того, що суддя Смілянський Є.А. звертався до суд з позовом про оскарження рішення Оржицької селищної ради про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення відповідної земельної ділянки сам по собі не є підставою для задоволення відводу, оскільки, як було зазначено у письмовому поясненні суддею Смілянським Є.А. і не заперечувалося учасниками розгляду, з цього рішення суду набрало законної сили.

Суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на обставини вручення їй судових повісток про виклик в судове засідання у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності, оскільки суд при розгляді заяви про відвід судді не наділений повноваженнями оцінювати процесуальні дії у справі, в якій заявлено відвід судді.

Однак, суд приходить до висновку, що факт того, що між ОСОБА_1 та суддею Смілянським Є.А. склалися відносини, характер яких свідчить про наявність підстав для задоволення даної заяви про відвід, знайшов своє підтвердження в ході розгляду заяви про відвід судді. Так в своїх письмових поясненнях суддя Смілянський Є.А. зазначає, що вони з мешканцями будинку періодично наймали автотранспорт на вивезення нечистот і він коштував вдвічі дешевше, ніж нинішні послуги КП «Оржиця водоканал». Далі в поясненні вказане наступне: «… про що ми вдячні селищному голові за такі турботи, тобто за такі ціни». Підтвердженням цього є і письмові твердження ОСОБА_2 про те, що комунальне підприємство Оржицької селищної ради ніяким чином не опікувалося питаннями належної викачки нечистот, зокрема поточного ремонту вигрібної ями, яка йому повинна належати, але селищна рада навмисно не бажає приймати на баланс не тільки вигрібні ями, а й багато чого іншого наприклад водопроводу.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що наведені вище обставини відносин між ОСОБА_1 та суддею Смілянським Є.А. дають підстави вважати, що існують обставини, які у стороннього спостерігача можуть викликати обґрунтовані сумніви в неупередженості судді Смілянського Є.А. при розгляді вказаної справи. За таких обставин заява про відвід судді Смілянського Є.А. підлягає задоволенню.

На думку суду при поданні ОСОБА_1 заяви про відвід судді не були порушені вимоги ст. 80 КПК України щодо строку подання такої заяви, оскільки суду не надано доказів того, що у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП раніше відбувалися судові засідання з особистою участю останньої.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 268 КУпАП, ст.ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Смілянського Є.А. у справі № 543/87/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП - задовольнити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя