Справа № 462/7920/21 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 33/811/1896/21 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі судді Белени А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, 122-4, 124,КУпАП за апеляційною скаргою останньої на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 03 грудня 2021 року,

встановив:

Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 03 грудня 2021 року,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, 130ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 454 гривні судового збору.

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що вона 18.10.2021 о 02.00 год. у м. Львові по вул. Скнилівська, 77А, керуючи автомобілем «Mercedes Benz» номерний знак НОМЕР_1 , не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, не зреагувала на її зміну, не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималася безпечної дистанції, в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем «Hyundai Sonata» номерний знак НОМЕР_2 , який був припаркований та який внаслідок інертного руху здійснив зіткнення з транспортним засобом «Audi A6» номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила п.п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України та залишила місце пригоди, не повідомивши про це орган чи підрозділ поліції, чим порушила п. 2.10а ПДР України.

Окрім того, ОСОБА_2 18.10.2021 о 02.00 год. у м. Львові по вул. Скнилівській, 77А керувала автомобілем «Mercedes Benz» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком №002277 від 18.10.2021, чим порушила п. 2.9а ПДР України.

На постанову судді Стадник Е.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 03.12.2021 року, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_2 покликається на те, що

постанова суду першої інстанції необгрунтована та безпідставна, та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства. Зазначає, що суд першої інстанції в порушення вимог закону розглянув справу у її відсутності та відсутності захисника, оскільки жодних повідомлень про розгляд справи вона не отримувала. Разом з тим, її захисником, адвокатом Сеньківим А.Р. було подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його поганим самопочуттям та захворюванням, однак судом таке клопотання не було розглянуте.

Стверджує, що з відеозапису, долученого працівниками патрульної поліції до матеріалів адміністративної справи, вбачається, що автомобіль знаходиться на значній відстані від неї, та жодного підтвердженого факту того, що вона керувала автомобілем, працівниками патрульної поліції не надано. Вважає, що вказування суду на диск з відеозаписами з нагрудних камер працівників патрульної поліції, як на доказ підтвердження винуватості, є недоречним, адже такий запис не містить ні моменту ДТП, ні зафіксованого факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом, та навпаки свідчать про її невинуватість.

У судове засідання ОСОБА_2 та її захисник адвокат Сеньків А.Р., будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, для участі не з`явилися та про причини неявки суду не повідомили, і клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило.

Отже, сукупність вищевказаних обставин свідчить про неналежну процесуальну поведінку ОСОБА_2 та її захисник адвокат Сеньківа А.Р., оскільки згідно практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу, сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за відсутності ОСОБА_2 та її захисник адвокат Сеньківа А.Р..

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбачені ст. ст. 124, 122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААБ №199958 від 18.10.2021, серії ААБ №199959 від 08.09.2021 та серії ААБ №270353; схемою місця ДТП; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 ; письмовими поясненнями потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; поясненнями інспекторів патрульної поліції Сороки Т.Я., ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; рапортом; висновком №002277 від 18.10.2021 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відеозаписом події, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Щодо покликань ОСОБА_2 в частині незаконності оскаржуваної постанови у зв`язку із розглядом справи у її відсутності та захисника, то, на переконання апеляційного суду, такі доводи не можуть визнаватися підставою для скасування постанови, а порушені її права поновлені шляхом подачі апеляційної скарги, на розгляд якої вони також не з`явилися.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне.

Відповідно до наданого відеозапису, на ньому відображено події, які мали місце 18.10.2021.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги в частині недоведення факту керування транспортним засобом ОСОБА_2 18.10.2021, оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі доказами, як в суді першої, так і апеляційної інстанцій, а невизнання ним своєї вини у скоєному, суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, та відхиляє їх.

З врахуванням зазначеного вище вважаю, що при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_2 складу правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_2 підставно та відповідно до санкцій ст. ст. 122-4, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 03 грудня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ст. ст. 122-4, 124, ч. ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА