Провадження №3-в/521/24/22

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2022 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Гуревського В.К., при секретарі Федорової А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови суду, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 із заявою про розстрочення постанови суду від 07 грудня 2021 року, якою його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що він є пенсіонером та не має змоги виплатити всю суму за один раз, тому просить поділити штраф у розмірі 17000,0 грн. на декілька платежів.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що його заяву про розстрочення сплати штрафу слід задовольнити з таких підстав.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,0 гривень (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454,0 гривень (чотириста п`ятдесят чотири грн. 00 коп.). Постанова суду набрала законної сили 17 грудня 2021 року.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст. 298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті цього Кодексу та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Про відстрочення виконання постанови мова йде також і в ст. 301 КУпАП, відповідно до якої за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця. Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Зі змісту вказаних норми слідує, що підставою вирішення судом питання про відстрочку виконання рішення (постанови) є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Верховний Суд у своїй постанові від 21.02.2019 (справа № 2-54/08) при розгляді питання про відстрочення виконання судового рішення вказав, що відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій статус суддів»).

Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Згідно з ст. 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Звертаючись до суду з вищевказаною заявою, ОСОБА_1 просить розстрочити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення в частині сплати штрафу у зв`язку з тим, що його матеріальний стан тяжкий, він не має змоги оплатити всю суму штрафу відразу, він є пенсіонером та отримує пенсію, яка не дозволяє сплатити штраф одноразово.

Враховуючи, що скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, хоча і несе особливу суспільну небезпеку, однак, заявник надав суду належні докази, які підтверджують обставини, що ускладнюють виконання рішення, зокрема, що він перебуває в скрутному матеріальному становищі, тому суд вважає, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити та розстрочити йому виконання постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 07.12.2021 у справі № 521/19410/21 про накладення адміністративного стягнення в частині сплати штрафу в розмірі 17000 грн на строк 12 місяців.

На підставі викладеного, ст. 129-1 Конституції України, ч.5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» та керуючись ст.ст. 298, 301, 304, 307 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 07.12.2021 у справі № 521/19410/21 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. на строк 12 (дванадцять) місяців, тобто до 13 січня 2023 року включно, по 1416,67 (одна тисяча шістнадцять) гривень 67 коп. щомісячно.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий В.К.Гуревський