Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1007/22 Головуючий у 1-й інст. Буткевич М. І.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Грабчука О.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 08 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Відповідно до постанови, 2 травня 2022 року о 8 год. 53 хв. на 166 км автодороги М-06 "Київ - Чоп" ОСОБА_1 , керував автомобілем марки "Volkswagen Passat", реєстраційний номера " НОМЕР_1 ", з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

На постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази порушення ним ПДР та наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння.

Вважає, що відсутні докази наявності причин для зупинки транспортного засобу, яким він керував.

Крім того, відсутність у нього ознак сп`яніння свідчить про відсутність підстав ініціювати процедуру огляду на стан сп`яніння.

Вказує, що право на захист поліцейські йому не роз`яснили, чинили на нього моральний тиск, про затримання не повідомили близьких родичів та не надали можливість зв`язатись із захисником.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та захисника на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 132314 від 02.05.2022 року, в якому зафіксовано обставини відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, направленням на огляд ОСОБА_1 від 02.05.2022 року, в якому зазначено ознаки наркотичного сп`яніння, а також відеозаписом з нагрудних камер працівників поліцейських.

Згідно з п.7 розділу 3 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» є обов`язковим проведення лабораторних досліджень в закладі охорони здоров`я на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції на автомобільній дорозі Київ - Чоп для перевірки під час дії воєнного стану.

Працівниками поліції за згодою ОСОБА_1 проведено особистий огляд водія та огляд транспортного засобу, виявлено незначні залишки речовини схожої на наркотичну.

Працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння, було роз`яснено, що не здача ним зразків біологічного середовища є відмовою від огляду, роз`яснено його права, надано можливість по телефону проконсультуватись із знайомим щодо цього питання.

Відповідно до відеозапису ОСОБА_1 було повідомлено, які саме ознаки наркотичного сп`яніння у нього виявлено, а саме: виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, сповільнена мова.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вірно зазначено час та місце його складання, протокол складено не на місці зупинки транспортного засобу є необґрунтованими, оскільки протокол працівниками поліції було складено у присутності ОСОБА_1 , роз`яснено йому його права, ознайомлено з місцем розгляду справи судом, було запропоновано надати усні або письмові пояснення. ОСОБА_1 власноручно підписав протокол про адміністративне правопорушення, отримав його копію, будь яких зауважень або заперечень не висловлював.

Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними, обґрунтованими належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 08 липня 2022 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук