П О С Т А Н О В А

Іменем України

30.05.2022 року Суддя Франківського районного суду м. Львова Мартьянова С.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово безробітного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

Судом встановлено, що 02.06.2021 року о 22:00 год. у м. Львові по вул. В. Великого 51, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів тіла, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці чи у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 на судове засідання не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своєму рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (Справа «Юніон Аліментаріа проти Іспанії»).

Відтак приходжу до переконання про можливість завершення розгляду справи у відсутності правопорушника, на підставі наявних у справі доказів.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення свідків. В своїх поясненнях свідки зазначили, що були присутні коли працівники поліції запропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою алкотестера Drager та у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відповів відмовою.

Факт керування транспортним засобом підтверджується наявними в матеріалах справи відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, де чітко видно, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 .

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП..

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад вищевказаного адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №014575 від 02.06.2021 року,відеозаписами на DVD дисках з нагрудної камери працівника патрульної поліції поясненнями свідків .

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії правопорушника ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю. Саме тому стосовно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

У відповідності до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий Збір», з правопорушника у дохід Держави підлягає стягненню сума судового збору у розмірі передбаченому п.5 ч.2 ст.4. цього Закону.

З наведених міркувань, керуючись ст.ст. 33, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч гривень) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість гривень) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Мартьянова С.М.