Справа № 674/33/22
Провадження № 3/674/53/22
ПОСТАНОВА

17 січня 2022 року м.Дунаївці

Суддя Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Шафікова Ю.Е., розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділення №2 поліції Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

До Дунаєвецького районного суду Хмельницької області надійшов протокол серії ВАБ №497836 про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, згідно якого 27.12.2021 року він в с.Мушкутинці здійснював підприємницьку діяльність, а саме торгівлю в продуктовому магазині без сертифікату про вакцинацію. Своїми діями, скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, в тому числі, питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до виписаних у ст.ст. 252, 254-256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення визначені ст. 256 КУпАП, серед яких у протоколі обов`язково зазначаються відомості про місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків, потерпілих, якщо вони є, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен проводитися їх, у тому числі, і судовий розгляд.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Диспозиція норми ст. 44-3КУпАП є бланкетною, тобто такою, що не називає конкретних ознак правопорушення або називає лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативно-правових актів.

Виходячи із наведеного вище, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №497836 від 27.12.2021 має бути вказано назву нормативно-правового акту із зазначенням відповідної статті (частини, пункту), який порушила особа, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Однак як вбачається з адміністративних матеріалів, що надійшли до суду, до протоколу, крім пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не додано жодних доказів, якими підтверджується факт здійснення підприємницької діяльності за відсутності сертифікату про вакцинацію, зокрема, відсутні належним чином завірені копії документів, що посвідчують особу порушника, докази, що ОСОБА_1 є суб`єктом підприємницької діяльності, пояснення свідків, докази фото-відеофіксації на підтвердження обставин, викладених у змісті протоколу.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року).

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати/збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

За таких обставин, адміністративні матеріалі складено без дотримання вимог чинного законодавства, неповнота зібраних доказів позбавляє суд можливості перевірити обставини, зазначені в протоколі, що має значення для вирішення справи та прийняття судом рішення.

Згідно п.2 ст.278 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 слід повернути органу, який порушив адміністративне переслідування, для доопрацювання.

Керуючись ст. 256, 278, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути до СРПП відділеня №2 поліції Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькіцй області для доопрацювання (належного оформлення).

Роз`яснити, що після належного оформлення протоколу його необхідно пред`явити особі, відносно якої складено протокол та потерпілому для ознайомлення та підписання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. Е. Шафікова