Справа № 456/4346/21 Головуючий у 1 інстанції: Бораковський В.М.
Провадження № 33/811/1850/21 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , захисника Філіповича В. Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за апеляційною скаргою захисника Філіповича В. Є. в інтересах потерпілого ОСОБА_2 на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04.10.2021 року,

встановив:

постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04.10.2021 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм в «ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖААНК», до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 18.08.2021 року, об 11 год. 45 хв., на 603 км автодороги «Київ-Чоп», виконуючи роботи з обслуговування ділянки дороги, а саме: покіс трави в смузі відводу, трактором колісним КІОТІ DK 904С, д.н.з. НОМЕР_1 , не проконтролював безпечність виконання цих робіт, допустив виліт каменю на проїжджу частину, в результаті чого відбулося пошкодження автомобіля марки «Nissan Roghe», д.н.з. НОМЕР_2 , завдавши матеріальну шкоду, чим порушив вимоги пункту 1.5 ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 2 ст. 139 КУпАП.

На зазначену постанову захисник Філіпович В. Є. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КУпАП. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що розгляд справи проводився у відсутності потерпілого, копію оскаржуваної постанови він не отримував, дізнався про її винесення з єдиного реєстру судових рішень лише 26.11.2021 року. Зазначає, що, як пояснив ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_2 , в судовому засіданні ОСОБА_1 вини не заперечував та не давав пояснень про те, що за вказані дії має відповідати роботодавець. Вина у вчиненні правопорушення повністю доведена матеріалами справи, оскільки жодних дій, спрямованих на невідкладне позначення дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними пристроями або про необхідність припинити рух у зв`язку з виконанням робіт з обслуговування ділянки дороги вчинено не було. Звертає увагу суду, що ОСОБА_1 систематично допускає дії, які є причиною ДТП, про що свідчить постанова Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07.09.2021 року.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_2 та доводи захисника Філіповича В. Є., які підтримали подану апеляцію, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

З огляду на те, що розгляд справи проводився у відсутності потерпілого ОСОБА_2 , а копію оскаржуваної постанови він не отримував, дізнався про її винесення з єдиного реєстру судових рішень лише 26.11.2021 року, апеляційну скаргу захисник подав 29.11.2021 року, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався у повному обсязі.

Встановлено, що ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КУпАП, за наступних обставин: ОСОБА_1 18.08.2021 року, об 11 год. 45 хв., на 603 км автодороги «Київ-Чоп», виконуючи роботи з обслуговування ділянки дороги, а саме: покіс трави в смузі відводу, трактором колісним КІОТІ DK 904С, д.н.з. НОМЕР_1 , не проконтролював безпечність виконання цих робіт, допустив виліт каменю на проїжджу частину, в результаті чого відбулося пошкодження автомобіля марки «Nissan Roghe», д.н.з. НОМЕР_2 , завдавши матеріальну шкоду, чим порушив вимоги пункту 1.5 ПДР України.

Відповідно до п 1.5 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до п.2 Розділу І «Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 року № 198 (далі Правил), ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору, а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Підпунктами 1, 8 п. 11 Розділу ІІ Правил власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; забезпечувати дотримання вимог техніки безпеки, а також безпеки дорожнього руху під час виконання дорожньо-експлуатаційних робіт.

Суд першої інстанції дослідив всі наявні у матеріалах справи докази, заслухав пояснення ОСОБА_1 , який вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив та пояснив, що по закону має відповідати роботодавець, він не службова особа, а лише виконував роботи тракториста.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що розуміє, що з-під колеса трактора, на якому він виконував роботи з обслуговування ділянки дороги, вилетів камінь та пошкодив транспортний засіб марки «Nissan Roghe», д.н.з. НОМЕР_2 .

Покликання апелянта на те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КУпАП, апеляційний суд вважає необґрунтованими з наступних підстав.

Диспозицією частини 2 статті 139 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажів чи іншого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона складу вказаного адміністративного правопорушення, оскільки в його діях відсутні суспільно небезпечні діяння, передбачені диспозицією статті 139 КУпАП. При цьому, ОСОБА_1 не був учасником дорожнього руху, а тому не може нести відповідальності за вказаною статтею.

Крім того, ОСОБА_1 працює водієм в «ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖААНК ІНШААТТІДЖФРЕТ ВЕСАНАІ АНОНІМ ШНРКЕТІ» та виконував роботи з обслуговування ділянки дороги, які йому доручили, а саме покіс трави в смузі відводу.

Відтак, ОСОБА_1 не може нести відповідальності за викид каміння на проїзну частини дороги, оскільки саме власники дорожніх об`єктів або уповноважені ним органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані забезпечувати дотримання вимог техніки безпеки, також безпеки дорожнього руху під час виконання дорожньо-експлуатаційних робіт.

Крім того, за наявності можливого пред`явлення вимоги про відшкодування заподіяної шкоди, працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено відомостей щодо того, хто є балансоутримувачем даної дороги та повинен відповідати за дотримання належних умов її експлуатації.

Суд першої інстанцій дійшов до правильного висновку про те, що у матеріалах справи відсутні докази, що дії ОСОБА_1 створили небезпеку або перешкоду для руху та завдали матеріальних збитків.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що, покликаючись на безпосередньо досліджені докази, суд першої інстанції всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини справи, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до правильного висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

поновити захиснику Філіповичу В. Є. в інтересах потерпілого ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04 жовтня 2021 року.

Постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 139 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Філіповича В. Є. - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В. Я.