Справа № 342/326/22
Провадження № 3/342/161/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Федів Л.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, який не працює,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Городенківського районного суду Івано-Франківської області 06.05.2022 на розгляд від Відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 499699 від 02.05.2022 ОСОБА_1 02.05.2022 о 13:45 в м. Городенка по вул. Височана керував т/з марки VOLKSWAGEN LT 35, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Alcotest № 6810, що підтверджується тестом № 8027 від 02.05.2022 року, результат огляду становить 0,71 проміле. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що 02.05.2022 біля обіду він із своїм батьком планували заправити автомобіль Фольксваген в м. Городенка. Перед поїздкою він випив пиво, тому за кермо автомобіля сів його батько ОСОБА_2 . Коли вони їхали в м. Городенка, він та його дружина були в автомобілі як пасажири, а за кермом автомобіля перебував його батько. Не доїхавши до заправки в автомобілі на приборній панельці засвітилась лампочка, яка свідчила про відсутність пального. У зв`язку із чим, його батько зупинив автомобіль на узбіччі, щоб двигун автомобіля не пошкодився через відсутність пального. Він ( ОСОБА_3 ) із дружиною залишилися в автомобілі, а батько одразу пішов в напрямку заправки, щоб взяти пару літрів пального для заправки автомобіля. В той час, коли він ( ОСОБА_3 ) із дружиною знаходилися в автомобілі, який стояв на узбіччі, та чекали на повернення батька, до них підійшли працівники поліції. Він вийшов на проїжджу частину дороги із автомобіля з боку водія, бо так було зручніше виходити, оскільки в автомобілі біля пасажирських дверей сиділа його дружина. Поліцейські попросили в нього ( ОСОБА_4 ) посвідчення водія та документи на авто. Він передав їм документи та не сперечався з ними, бо в державі воєнний час і він знав, що вони мають право перевіряти автомобілі та громадян. Поліцейські сказали, що він ( ОСОБА_3 ) має пройти тест на стан сп`яніння, бо від нього чути запах алкоголю. Він пройшов тест, щоб не конфліктувати з ними. В своїх поясненнях він ( ОСОБА_3 ) не заперечував, що вживав пиво. В протоколі він написав так як продиктували поліцейські. Також поліцейські оформляли ще якісь документи та вручили йому ( ОСОБА_5 ) , однак він не розумів, що то таке і взяв їх, бо думав, що то так має бути. Поліцейські повідомили, що забирають посвідчення водія на три місяці. ОСОБА_3 повідомив, що він не керував автомобілем після вживання алкогольних напоїв 02.05.2022, а просто їхав в ньому як пасажир. І в матеріалах справи немає і не може бути жодного доказу на підтвердження факту керування ним автомобілем 02.05.2022 в м. Городенка біля 13:45 год. після вживання пива. Після того, як поліцейські оформили свої документи, він ( ОСОБА_3 ) перебував в автомобілі разом із дружиною та чекав на батька, а вони поїхали. Коли батько через деякий час повернувся з топливом, вони заправили автомобіль та продовжили рух. Батько їхав автомобілем за кермом далі. ОСОБА_3 просив суд врахувати його пояснення під час винесення рішення по справі про адміністративне правопорушення відносно нього.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що 02.05.2022 біля обіду він із своїм сином ОСОБА_1 та його дружиною вирішили поїхати в м.Городенка на заправку, щоб заправити автомобіль Фольксваген. Він ( ОСОБА_6 ) перебував за кермом автомобіля, а син та його дружина були як пасажири. Не доїхавши до заправки в м. Городенка, на приборній панельці автомобіля засвітилась лампочка відсутності пального і комп`ютер в автомобілі повідомив про необхідність зупинки автомобіля та його негайної заправки. Тоді він ( ОСОБА_6 ) одразу прийняв рішення про зупинку автомобіля на узбіччі, щоб не пошкодити паливну систему в автомобілі. Син та його дружина залишилися в автомобілі, а він ( ОСОБА_6 ) пішов на заправку із каністрою, щоб купити пару літрів пального. Він ( ОСОБА_6 ) повернувся через деякий час і син повідомив йому, що поліцейські склали на нього якісь документи та те, що він проходив тест на алкоголь і після чого поліцейські вилучили в нього посвідчення водія на три місяці. Вони вирішили між собою, що так можна перевіряти людей під час воєнного стану та думали, що посвідчення водія йому повернуть через три місяці просто так. А вже в суді син ( ОСОБА_3 ) дізнався, що на нього склали протокол за керування автомобілем 02.05.2022 біля 13:45 год. в м.Городенка в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_6 повідомив суд, що 02.05.2022 біля 13:45 год. такого не було і автомобілем Фольксваген номер НОМЕР_1 в м. Городенка керував в той час він ( ОСОБА_6 ), а не його син ОСОБА_1 . Також він ( ОСОБА_6 ) продовжив рух цим автомобілем після того як повернувся пішки із заправки.

Заслухавши ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_7 ,дослідивши протокол про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 499699 від 02.05.2022 та додані до нього матеріали, переглянувши відеозапис, який доданий до матеріалів адмінправопорушення, встановлено наступне.

При прийнятті рішення за наслідками розгляду справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що процесуальні особливості справ про адміністративні правопорушення прирівнюються до кримінального процесуального законодавства.

Так, згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Надані суду матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, містять:

протокол про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 499699 від 02.05.2022;

рапорт поліцейського СРПП відділення поліції № 2 (м. Городенка) капрала поліції О.Діка від 02.05.2022;

акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ( Результат огляду на стан сп`яніння 0,71 проміле);

роздруківка приладу «Alcotest Drager 6810", прилад № ARBL - 0697, принтер № ARВM - 5209, тест № 8027, результат 0,71 проміле;

копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/11947 (чинне до 21.12.2022), виданого Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів»;

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.05.2022;

диск з відеозаписом з цифрової нагрудної відеокамери;

копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 958590 від 02.05.2022, з якої слідує, що ОСОБА_1 порушив вимогу дорожньої розмітки п.п. 1.1 А ПДР, вчинивши правопорушення, за яке відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП;

характеристика, видана Чернятинським старостинським округом на ОСОБА_1 ;

копія посвідчення водія серія НОМЕР_2 .

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 499699, складеного 02.05.2022, ОСОБА_1 02.05.2022 о 13:45 в м.Городенка по вул. Височана керував т/з марки VOLKSWAGEN LT 35, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Alcotest № 6810, що підтверджується тестом № 8027 від 02.05.2022 року, результат огляду становить 0,71 проміле. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію»:

1. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

2. Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

3. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

У рапорті поліцейського СРПП відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капрала поліції О.Діка від 02.05.2022 зазначено, що 02.05.2022 року о 13:45 год. під час патрулювання в м.Городенка по вул. Височана було зупинено т/з VOLKSWAGEN LT 35, д.н.з. НОМЕР_1 згідно ст. 35 ч. 1 п. 1 ЗУ «Про НПУ» в ході спілкування із водієм ОСОБА_1 , жит. АДРЕСА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідала обстановці. ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на факт вживання алкогольних напоїв за допомогою Alcotest № 6810, результат виявився позитивним, 0,71 проміле. На ОСОБА_1 складено адміністративний протокол за статтею 130 ч. 1 КУпАП та адміністративну постанову за статтею 122 ч. 1 КУпАП. Оформлення матеріалів фіксувалось за допомогою нагрудної бодікамери згідно ст. 31 ч. 1 п. 9 ЗУ «Про НПУ».

Горизонтальна розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18 ; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15 (1.1) (пункт 34.1 ПДР України).

Відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - передбачена ч. 1 ст.122 КУпАП.

В матеріалах справи наявна копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 958590 від 02.05.2022, з якої слідує, що ОСОБА_1 02.05.2022 о 13:45 в м.Городенка по вул. Височана керував т/з марки VOLKSWAGEN LT 35, д.н.з. НОМЕР_1 порушив вимогу дорожньої розмітки 1.1 ПДР України, вчинивши правопорушення, за яке відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 340 грн.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом в стані сп`яніння, крім того необхідно враховувати, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху транспорту. Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП України характеризується умисною формою вини.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5, 7 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції . Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом можливість керування цим транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом.

При вирішенні даної справи, суд бере до уваги вимоги п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС № 1026 від 18.12.2018 року, які регламентують, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділ ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, визначає, що:

1. Відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

2. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки. Верховний Суд у справі №216/5226/16-а(2-а/216/33/17) зазначив що, якщо із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, не є безперервним та переривається.

Суд, у судовому засіданні, оглянув відеозапис події, доданий до протоколу.

Зокрема, на відеозаписі зафіксовано: 02.05.2022 о 13:46 год. транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, д.н.з. НОМЕР_1 перебуває у нерухомому стані, а саме стоїть припаркований на узбіччі дороги із включеною аварійною світловою сигналізацією; працівник поліції стоїть біля водійських дверей даного автомобіля; проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою приладу «Alcotest Drager», результат 0,71 проміле.

Із відеофайлу MOV00328, що не містить дату і час, вбачається рух транспортних засобів на автодорозі із горизонтальною розміткою - суцільна лінія, з однією смугою руху в обох напрямках, та не зафіксовано порушення жодним водієм транспортних засобів вимоги дорожньої розмітки проїзної частини дороги.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки VOLKSWAGEN LT 35, д.н.з. НОМЕР_1 на даному диску не міститься.

Верховний Суд у Постанові від 20.02.19 по справі №404/4467/16-а зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в простірі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження в салоні транспортного засобу, що не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останнього адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи в салоні транспортного засобу не доводить факт керування транспортним засобом.

В наданих до суду адміністративних матеріалах відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 02.05.2022 о 13:45 год. транспортним засобом марки VOLKSWAGEN LT 35, д.н.з. НОМЕР_1 .

Оскільки під час розгляду справи судом не здобуто, а поліцією не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту керування 02.05.2022 о 13:45 год. ОСОБА_1 транспортним засобом, то і результат приладу «Alcotest Drager 6810» тест № 8027 від 02.05.2022 та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не має правового значення для вирішення справи.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Проте, в порушення вищевказаних вимог, доданий до матеріалів справи акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не містить дату та час його складання, а також у ньому не зазначено, що він відноситься до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 499699 від 02.05.2022 та не зазначено, що примірник Акту огляду вручено ОСОБА_1 .

Суд не приймає до уваги рапорт поліцейського СРПП відділення поліції № 2 (м.Городенка) капрала поліції О.Діка від 02.05.2022, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він не може слугувати однозначними доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення (відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а). Даний рапорт фактично є документом внутрішнього користування, оскільки його зміст полягає в тому, що працівник поліції інформує начальника відділення поліції про правомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і, у розумінні статті 251 КУпАП, не може вважатися належним і допустимим доказом учинення адміністративного правопорушення (ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020).

Крім того, працівниками поліції порушено вимоги ст. 266 КУпАП, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 499699 від 02.05.2022 та додані матеріали справи не містять відомостей (не зазначено) про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та надання можливості керування цим транспортним засобом особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування в стані сп`яніння), як такий, що складений з порушенням вимог законодавства, не може вважатися допустимим доказом і бути покладеним в основу доведеності вини особи, що притягується до відповідальності. Інші докази не вказують на беззаперечне доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення в передбаченому законом порядку.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи, самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Вищезазначені обставини свідчать про:

- відсутність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом;

- порушення працівниками поліції процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

За таких умов, на думку суду, на цьому етапі, суть вчиненого правопорушення з кваліфікацією дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівними, що є не прийнятним, та не кореспондується із стандартом доказування поза розумним сумнівом, а тому, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважаю, що вина особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не підтверджується належними та допустимими доказами по справі, а тому приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП. Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 130, 221, 247-249, 268, 283-285, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд.

Суддя: Федів Л. М.