КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2022 року

м. Київ

справа №358/911/21

провадження № 33/824/1240/2022

Київський апеляційний суд у складі судді Кравець В.А.

за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його адвоката Шапошника Євгенія Васильовича

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Богуславського районного суду Київської області від 31 березня 2022 року у складі судді Тітова М.Б.,

якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керуванням транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Богуславського районного суду Київської області від 31 березня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керуванням транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Судом установлено, що водій ОСОБА_1 08 серпня 2021 року о 17 годині 45 хвилин керував автомобілем «ВАЗ-2121», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Стадіонна в м. Богуслав з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 08 квітня 2022 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.

Вважає зазначену постанову незаконною та необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначає, що працівниками поліції, у порушення вимог частини першої статті 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення не було зазначено конкретного місця і часу вчинення адміністративного правопорушення та ці недоліки не були усунуті після повернення матеріалів з доопрацювання.

Вказує на те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не роз`яснили останньому в повній мірі його права та обов`язки.

Уважає долучений до матеріалів справи відеозапис неналежним та недопустимим доказом, у зв`язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Звертає увагу на те, що працівниками поліції не було забезпечено проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом 2 годин з моменту виявлення відповідних підстав, при цьому відеозапис не містить інформації, що стосується оформлення ОСОБА_1 направлення в медичну установу на проведення огляду на стан сп`яніння, а також складення відносно останнього протоколу про адміністративне правопорушення.

Також судом першої інстанції не було надано оцінку показам свідків правопорушення, які безпосередньо були допитані під час судового розгляду справи, та пояснили, що спочатку водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та у закладі охорони здоров`я, але після того, як дізнався про наслідки своєї відмови, погодився, на що працівниками поліції йому було відмовлено.

ОСОБА_1 та його адвокат Шапошник Є.В. у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали та просили задовольнити з підстав, наведених у скарзі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Шапошника Є.В., дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №180626 від 08 серпня 2021 року вбачається, що водій ОСОБА_1 08 серпня 2021 року о 17 годині 45 хвилин керував автомобілем «ВАЗ-2121», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Стадіонна в м. Богуслав з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, , тобто вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно інформації відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції Національної поліції в Київській області №226/109/1604/-1-2022 від 28 січня 2022 року вбачається, що 08 серпня 2021 року в м. Богуслав по вул. Стадіонній сталося ДТП (наїзд на пішохода) № ЄО 2560 від 08 серпня 2021 року за участю водія автомобіля ОСОБА_1 та пішохода ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 . Внаслідок ДТП ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому шийки бедра. По даному факту СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області було відкрито кримінальне провадження за №0000858 від 08.08.2021 року за ст. 286 ч. 1 КК України.

Відповідно до п.2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 9 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно з п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, з аналізу зазначених вище норм вбачається, що огляд на стан наркотичного сп`яніння здійснюється лише у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, куди поліцейський забезпечує доставку особи, яка має ознаки наркотичного сп`яніння.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №180626 від 08 серпня 2021 року; письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (кожного окремо) про те, що вони були свідками того, як водій ОСОБА_1 у їх присутності відмовився проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким водія ОСОБА_5 направлено до Миронівської міської лікарні; відеозапис з нагрудної камери; рапорт поліцейського; відповідь на запит суду НПУ №226/109/1604/01-2022 від 28 січня 2022 року.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення з урахуванням рапорту працівника поліції Драченка Максима відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

При цьому, протокол не містить будь-яких пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди з його змістом, як і не містить жодних заперечень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення. Даних про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції матеріали справи також не містять.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу.

Відповідно до вимог вказаної статті у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені, зокрема: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за № 1496/27941 (далі - Інструкція №1376).

Зокрема, розділом ІІ вказаної Інструкції №1376 визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, форму якого затверджено відповідним додатком, складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом із проставленням серії та номера, в якому не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкції №1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності.

Таким чином, доводи апелянта, що в протоколі про адміністративне правопорушення не було зазначено конкретного місця і часу вчинення адміністративного правопорушення та ці недоліки не були усунуті після повернення матеріалів з доопрацювання, не мають суттєвого значення та не є підставою для визнання протоколу неналежним доказом у справі, оскільки вказані недоліки були усунуті шляхом долучення до матеріалів справи рапорту сержанта поліції Драченка Максима, в якому було конкретизовано час вчинення правопорушення та зазначено відомості щодо відеозапису події.

Протокол підписаний особою, яка його склала, двома свідками та безпосередньо ОСОБА_1 , про що обґрунтовано зазначено судом першої інстанції.

На підставі викладеного, апеляційний суд доходить висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №180626 від 08 серпня 2021 року відповідає вимогам, установленим статтею 256 КУпАП та Інструкції №1376, є належним, допустимим та достовірним доказом у справі, який сумніву в суду не викликає.

Також судом першої інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної камери працівника поліції та встановлено, що працівником поліції Драченком М.О. пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Так, у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було повідомлено, що у водія ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння. На вимогу поліцейського пройти огляд в медичному закладі, ОСОБА_1 у присутності свідків відмовився, тому поліцейським відповідно до вимог п. 8 Порядку складено протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначено ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Також згідно ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 були роз`яснені його права. Від дачі пояснень він відмовився (відеозапис проводився на цифрову нагрудну відеокамеру HIKVISION model DS-MCW405 серійний номер Е51182257 інв. а.с. 3, 34).

Отже, відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі належним чином зафіксована працівниками поліції на нагрудну відеокамеру, підтверджується поясненнями двох свідків, матеріали відеозапису та відібрані пояснення долучені до матеріалів справи, що відповідає вимогам частини другої статті 266 КУпАП.

Підстави вважати вказаний відеозапис недопустимим доказом у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на ньому зафіксовані усі процесуальні дії, які мав вчинити поліцейський при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку є самостійною підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, місцевим судом вірно зауважено, що з вказаного відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікаря-нарколога взагалі та з даного приводу не заявляв будь-яких клопотань та не висловлював заперечень.

У матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08 серпня 2021 року о 21:25 (а.с. 4).

Разом з тим, доводи апеляційної скарги, що працівниками поліції не було забезпечено проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом 2 годин з моменту виявлення відповідних підстав є безпідставними та не ґрунтується на вимогах закону, оскільки направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння складається поліцейським у разі, коли останній погоджується на проходження такого огляду в медичному закладі. Вказане направлення оформляється в одному примірнику та пред`являється поліцейським в медичному закладі, у разі доставки водія, а не самому водію. В даному випадку ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі, а тому підстав для оформлення направлення у поліцейського не було.

Також місцевий суд вірно не прийняв до уваги доводи ОСОБА_1 в тій частині, де він стверджує, що в присутності двох свідків йому запропонували пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що він спочатку відмовився, але після того, як йому було повідомлено про те, що його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння прирівнюється до керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, він погодився на проходження огляду на стан сп`яніння.

Такої інформації відеозапис не містить, оскільки на вимогу поліцейського пройти огляд в медичному закладі, ОСОБА_1 відмовися. Згідно ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 були роз`яснені його права, від дачі пояснень він відмовився. В протоколі про адмінстративне правоопрушення будь-яких зауважень чи заперечень не зазначив.

Посилання скаржника на покази свідків щодо його подальшої згоди на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не ґрунтуються на матеріалах справи та не мають значення для вирішення справи у разі підтвердження самим ОСОБА_1 тієї обставини, що він на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі особисто відмовився. Докази того, що ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі до складення протоколу про адміністративне правопорушення у матеріалах справи відсутні.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважає необґрунтованими та безпідставними доводи ОСОБА_1 та розцінює такі дії як намагання уникнути відповідальності за вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги зводяться до власного тлумачення ОСОБА_1 норм закону та до незгоди з висновками і рішенням суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, вищезазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

При з`ясуванні обставин щодо накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП на ОСОБА_1 суд першої інстанції врахував, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є грубим і досить поширеним правопорушенням, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановив.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції вимог закону при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 , до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення.

Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.

Керуючись статтями 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Богуславського районного суду Київської області від 31 березня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено «30» травня 2022 року.

Суддя В.А. Кравець