печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2022 року cуддя Печерського районного суду м. Києва Смик С.І., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

17.11.2021 р. о 14 год. 05 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «BMW 320 I» д.н. НОМЕР_1 у м. Києві, на вул. В. Васильківська, 79, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

01.06.2022 року ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив, надавши письмові пояснення. Додатково зазначив, що не перебував у стані алкогольного ср`яніння, на підтвердження чого надав висновок КМНКЛ «Соціотерапія» № 006609 від 22.11.2021 року. Окрім того, його захисник-адвокат Хайнацька О.Ф., просила справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, про що також надала письмові пояснення.

Суд, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заперечення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, переглянувши відео з нагрудної камери поліцейського, доходить наступного висновку.

Так, згідно п. 2.5 Правил Дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З приводу доводів ОСОБА_1 , що він не керував транспортним в стані алкогольного сп`яніння і на підтвердження цього надав довідку із «Соціотерапії», то з таким твердженням суддя погодитись не може та не бере їх до уваги при прийняті рішення по справі, виходячи з наступного.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за наступні адміністративні правопорушення керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто працівниками поліції не інкриміновано останньому те, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а навпаки у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та після виявлення цих ознак йому було запропоновано пройти огляд на місці або у медичному закладі. Від даної пропозиції водій відмовився, що чітко узгоджується із відеозаписом, долученим до матеріалів справи, тим самим в момент відмови від пропозиції поліцейського пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 вчинив, одне з адміністративних правопорушень, які зазначені в диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок із «Соціотерапії» може підтвердити лише той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом 17.11.2021 року о 14 год. 20 хв., на вул. В. Васильківській, 79, у м. Києві, в тверезому стані, однак, йому не інкримінують керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а тому дана довідка не є належним доказом на спростування порушення останнім п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження адвоката Хайнацької О.Ф. в частині того, що відсутні докази щодо роз`яснення ОСОБА_1 прав, спростовуються записом у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається наступне: «Громадянину ОСОБА_1 роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП», у протоколі стоїть підпис останнього та жодних зауважень з цього приводу зазначено ним не було.

Суддя критично ставиться до пояснень адвоката Хайнацької О.Ф. щодо розбіжності в фактичному часі при складанні протоколу та часі, із здійсненого патрульними відеозапису, оскільки долучений до матеріалів справи відеозапис містить необхідні факти, які мають важливе значення при розгляді даної справи та з якими законодавство пов`язує настання відповідальності за вчинене правопорушення, зафіксовані нагрудними камерами поліцейських та використані як доказ вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Інші доводи захисника, викладені у запереченнях не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення ААБ №214606 від 17.11.2021 р., даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського АА 00217, які долучені до матеріалів справи.

Досліджені під час розгляду справи про адміністративні правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності та допустимості.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вину доведено повністю.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини.

Згідно ст. 34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. 36, 130, 221, 275-280, 283-287 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Роз`яснюється, що в разі не сплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Строк виконання постанови три місяці.

Суддя: С.І. Смик