Справа 682/33/22
Провадження № 3/682/91/2022
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року м. Славута

Суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області Зеленська В.І., з участю особи, що притягується до адмінітсративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , командира відділення взводу охорони роти охорони в/ч НОМЕР_1 , з середньою технічною освітою, не одруженого, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності, - за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 (про склад добового наряду) від 04.01.2022 №5-НР молодший сержант ОСОБА_1 05.01.2022 був призначений в добовий наряд в якості чергового роти охорони, який згідно зі ст.312 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України повинен стежити за чітким виконанням розпорядку дня в роті, у визначений час проводити загальний підйом особового складу; знати місце перебування роти та порядок її виклику, наявність людей у роті, кількість осіб, що перебуають у наряді, кількість хворих, заарештованих, звільнених із розташування військової частини чи відрядженних у складі команд; постійно знати місце перебування командира роти, негайно доповідати йому про всі надзвичайні події в роті, самовільно відсутніх військовослужбовців строкової військової служби і про вжиті заходи щодо їх розшуку; у разі настання будь-яких надзвичайних подій у роті та порушень встановлених статутом правил відносин між військовослужбовцями негайно доповідати про це чергвоому військової частини або командирові роти, вживати заходів для наведення порядку.

Так, 05.01.2022 під час шикування особового складу о 21.15 год було виявлено відсутність військовослужбовця строкової служби стрільця охорони солдата ОСОБА_2 , який скориставшись безконтрольністю зі сторони чергової служби роти охорони, а саме чергового роти охорони молодшого сержанта ОСОБА_1 , залишив підрозділ, та самовільно залишив розташування військової частини, пошукові заходи в приміщеннях батальйону та прилеглої території позитивного результату не дали.

Беручи до уваги викладене, черговий роти охорони молодший сержант ОСОБА_1 , будучи уповноваженою особою, неналежно виконав покладені на нього службові обов`язки, які повині був виконувати за своїм службовим становищем, хоча мав реальну можливість їх виконувати, чим допустив порушення вимог: ст. 312 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зокрема, не знав місця перебування особового складу, наявність людей у роті не знав; виконання заходів визначених розпорядком дня військової частини НОМЕР_1 на 2022 навчальний рік, затверджених наказом командира військової частини НОМЕР_1 не дотримався.

ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав та пояснив, що не зобов`язаний був ходити за кожним солдатом та перевіряти їх місце перебування, оскільки військова частина - це не тюрма.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення стверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 08.01.2022 року; військовим квитком серії НОМЕР_2 , виданим ОСОБА_1 , витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 04.01.2022 про призначення черговим роти охорони в добовий наряд на 05.01.2022р командира відділення взводу охорони роти охорони ОСОБА_1 , розпорядком дня в/ч НОМЕР_1 на 2022 навчальний рік; інструкцією черговому ротии охорони в/ч НОМЕР_1 , затвердженою командиром в/ч НОМЕР_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_3 , письмовими поясненнями ОСОБА_4 , письмовими поясненнями ОСОБА_5 .

Визначення особливого періоду наведене в ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а саме, це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і часткого відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізацію в Україні оголошено Указом виконуючого обов`язки Президента України "Про часткову мобілізацію" від 17 березня 2014 року, який затверджено Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 17 березня 2014 року" і який набрав чинності 18 березня 2014 року. Указом виконуючого обов`язки Президента України від 6 травня 2014 р № 454/2014 "Про часткову мобілізацію", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента "Про часткову мобілізацію", який набрав чинності 7 травня 2014 р, оголошено часткову мобілізацію. Обставинами, що визначають момент настання особливого періоду, є: або оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової), або доведення такого рішення до виконавців стосовно прихованої мобілізації, або момент введення воєнного стану в Україні чи окремих її місцевостях. Отже, часткова мобілізація, яка оголошувалася Указами Президента України, є складовою частиною особливого періоду. Таким чином, з 18 березня 2014 року в Україні настав особливий період. З 14:00 30 квітня 2018 року в Україні розпочалась Операція об`єднаних сил (ООС) комплекс військових і спеціальних організаційно-правових заходів українських силових структур, спрямований на протидію діяльності незаконних російських та проросійських збройних формувань у війні на сході України. Проведення операції передбачається виконанням Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», ухваленому 18 січня 2018 року , який набрав чинності 24 лютого 2018 року. Відповідно до Закону Операція об`єднаних сил, фактично, є переформатуванням Антитерористичної операції (АТО) з введенням воєнного або надзвичайного стану, переданням управління від СБУ, яка формально керувала АТО, до Об`єднаного оперативного штабу ЗСУ.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду і його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , відсутні, за місцем служби він характеризується позитивно.

Вказаний вчинок зі сторони молодшого сержаната ОСОБА_1 негативно впливає на військову дисципліну та стан законності у військовій частині НОМЕР_1 . Тому до нього слід застосувати адмінстягнення у виді штрафу.

Відповідно п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" військовослужбовці звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Керуючись ст.ст. 15, 283, 283, 294, ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її представником, захисником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.

Суддя Зеленська В. І.