Справа № 127/2512/22
Провадження № 33/801/274/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуменюк К. П.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 червня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 лютого 2022 року про притягнення

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від16 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 496, 20 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта полягають у тому, що працівниками поліції йому було запропоновано пройти медичне освідування на визначення стану сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер, проте відмову від проходження в медичному закладі він не висловлював, оскільки йому цього ніхто не пропонував.

Стверджує, що в порушення Порядку направлення водіїв для проведення огляду працівниками поліції не залучено свідків для підтвердження факту відмови.

Вважає, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського не є доказом його відмови від проходження медичного освідування у закладі охорони здоров`я.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови ним отримано 22 березня 2022 року.

Згідно з статтею 289 КпАП України апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться дані про отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови лише 22.03.2022, що підтверджує викладенні у клопотанні доводи, причини пропуску строку слід визнати поважними та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 16 лютого 2022 року.

ОСОБА_1 , повідомлений в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, що відповідно до статті 294 КпАП України не перешкоджає її апеляційному розгляду. В додаткових письмових поясненнях посилається на те, що дійсно керував в дату і час події транспортним засобом і дуже поспішав, так як отримав повідомлення від дружини про те, що малолітня донька хвора і доставлена до лікарні. При цьому працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці, а на можливості пройти медогляд в лікувальному закладі не наголошували і не пропонували.

Апеляційний суд згідно з вимогами статті 294 КпАП України переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати з ухваленням нової постанови про закриття провадження в справі з таких підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 534566 від 11.01.2022 водій ОСОБА_1 о 02 год 30 хв цього ж дня - 11.01.2022 по провулку Архітектурний,20 в м. Вінниці, керував автомобілем «Jeep Grand Cherokee», д.н.з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме був виражений запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КпАП України.

Частиною 1 статті 130 КпАП України передбачено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановлено порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто за три різні склади адміністративних правопорушень.

Пунктом 2.5 ПДР передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Законодавчо порядок відсторонення осіб від керування транспортними засобами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції врегульований в статті 266 КпАП України, відповідно до якої особи, які керують, зокрема, транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Проте відповідно до частини 3 статті 266 КпАП України у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Отже у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних транспортних засобів, особа підлягала огляду саме в закладі охорони здоров`я, тобто сама по собі незгода особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду «на місці» не утворює складу правопорушення - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, так як існує інший встановлений законом і обов`язковий порядок такого огляду.

При цьому відповідно до частини 4 статті 266 КпАП України огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Саме поліцейський відповідно до пункту 7 Порядку забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

І лише у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому означає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8).

Правовий наслідок недотримання встановленого законом порядку огляду передбачений в частині 5 статті 266 КпАП України - огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що працівником поліції при складенні протоколу зазначених чітких вимог закону дотримано не було: після того, як ОСОБА_1 не погодився на проходження огляду на стан сп`яніння «на місці зупинки», як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, йому не було запропоновано пройти відповідний огляд в лікувальному закладі, не роз`яснено порядок проходження такого огляду і не роз`яснено наслідки відмови від його проходження, а натомість складено протокол за ч. 1 ст. 130 КпАП України, що також підтверджується відеозаписом з бодікамер поліцейських.

При цьому свідки, які б могли підтвердити факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду саме в лікувальному закладі, не залучалися, наявне в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 4) містить дані про нібито доставку особи на огляд до КНП ЦТЗ Соціотерапія ВОР інспектором роти № 4 БУПП у Вінницькій області, старшим лейтенантом поліції Кравчуком С.О., чого насправді здійснено не було. Відомості про відмову ОСОБА_1 від доставки до закладу охорони здоров`я, видачу йому направлення чи відмову від його одержання в матеріалах справи відсутні.

Згідно з статтею 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Оскільки огляд на стан сп`яніння було проведений з порушенням вимог статті 266 КпАП України, він вважається недійсним відповідно до частини 5 цієї статті.

У справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї" від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою".

За таких обставин вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України є недоведеною, а в його діях відсутній склад відповідного правопорушення і провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, а апеляційний суд не наділений повноваженням збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України.

Керуючись статтями 247, 251, 268, 289, 294 КпАП України, Суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 лютого 2022 року скасувати, а провадження в адміністративній справі № 127/2512/22 - закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник