Номер провадження: 33/813/566/22
Номер справи місцевого суду: 946/1959/22
Головуючий у першій інстанції Яковенко І. І.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31 березня 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31 березня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 17 000 гривень з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягненням судового збору у розмірі 496.20 грн в дохід держави.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 21.11.2021, о 01 год. 56 хв, у м. Ізмаїл по вул. Гагаріна, 8а, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Kadett д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджуються висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу або швидкість реакції №112 з результатом 0,45% проміле, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Не погодившись з постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

ОСОБА_1 вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, без надання належної правової оцінки доказам. Посилається на те, що автомобілем керувала інша особа, яка приїхала до ОСОБА_1 в гості та повідомила про те, що є несправності в двигуні автомобіля. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 одягнувся, вийшов з дому та підійшов до автомобіля, сів у нього та мав намір перевірити проблему, про яку йому повідомив його гість. У цей час до ОСОБА_1 підійшли працівники поліції та почали вимагати проходити огляд на стан сп`яніння. Відповідно до цього, саме по собі знаходження його за кермом автомобіля, який був припаркований та не почав свій рух, не може бути кваліфіковано як «керування транспортним засобом», що виключає склад адміністративного правопорушення. Огляд було проведено з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Під час спілкування з поліцейським, ОСОБА_1 повідомив про те, що ніякої довіри до нього в ОСОБА_1 немає та тому наполягав на тому, щоб огляд був проведений в закладі охорони здоров`я. Однак, після доставлення його до закладу охорони здоров`я, у лікаря вже були заповнені відповідні документи про те, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Після його обурення на вказане, поліцейський з лікарем повідомили, треба сидіти і мовчати, інакше складуть на нього ще «додатковий протокол за непокору». Через деякий час з іншого приміщення медичного закладу, зокрема де сиділа поліцейська, медсестра принесла прилад Драгер з вже готовим результатом 0,45. Огляд за допомогою приладу Драгер у закладі охорони здоров`я він не проходив, а тому відмовився підписувати будь-які документи складені у цьому закладі. Більш того, відповідно до відеозапису працівниця закладу охорони здоров`я показувала драгер з результатом 0,45, а у лікаря на столі у цей час вже заповнений акт медичного огляду та майже повністю заповнений висновок щодо результатів такого огляду. Окрім цього, поліцейський не фіксував проходження ним медичного огляду, оскільки такий медичний огляд був сфабрикований ним.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За положеннями ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Згідно з ч. 3 вказаної статті у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №077952 від 21.11.2021, результатом тестування за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», відеозаписом з нагрудних камер та висновком щодо результатів медичного огляду №112.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Доводи про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом належним чином не підтверджені.

Так, відеозапис подій підтверджує перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля, а його пояснення, які надані працівникам поліції, не узгоджуються з версією подій про ремонт чужого автомобіля, самі пояснення в скарзі носять суперечливий характер. Адреса, яка зафіксована в протоколі як місце правопорушення, не збігається з адресою місця проживання ОСОБА_1 , який посилається на перебування в себе дома.

Під час спілкування з працівниками поліції інші сторонні особи відсутні. ОСОБА_1 , відмовляючись від проходження огляду на місці, не повідомляв про те, що не керував автомобілем.

Факт зупинки автомобіля підтверджений рапортом працівника поліції від 21.11.2021.

Пунктом 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено, що огляд в закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення проводиться лише у випадку відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №077952 від 21.11.2021 та відеоматеріалів права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 роз`яснені, проте від надання будь-яких пояснень він відмовився.

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (п.3 розділу ІІІ Інструкції).

Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п. 9 розділу ІІІ Інструкції).

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, який складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (пп. 16-22 розділу ІІІ Інструкції).

Результати медичного огляду, проведеного 21 листопада 2021 року в КНП «ЦНП» в Ізмаїльському районі, ОСОБА_1 не спростовані. Даний медичний заклад є закладом уповноваженим проводити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, слід вважати доведеним факт керування ОСОБА_1 21.11.2021 о 01 год. 56 хв. транспортним засобом «Opel Kadett д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про небезперервність відеозапису за наявності відеозапису, який повністю відтворює обставини вчиненого правопорушення та інших достатніх доказів вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення не може свідчити про недопустимість даного доказу.

Підстав для визнання доказів - висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 21 листопада 2021 року та відеозапису недопустимими, суд не вбачає.

Судова практика виходить з стандарту доведення вини «поза розумним сумнівом», який означає, що під час доведення винуватості особи не має залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

З огляду на викладене, суд першої інстанції вірно оцінив наявні докази та дійшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху.

За таких обставин, підстави для скасування постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31 березня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31 березня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду Є.С. Сєвєрова