Номер провадження: 33/813/421/22
Номер справи місцевого суду: 504/2906/21
Головуючий у першій інстанції Якимів А. В.
Доповідач Колесніков Г. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2022 року м.Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Кузьмук А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 27 січня 2022 року, ухвалену під головуванням судді Якиміва А.В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового рішення

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 27 січня 2022 року ОСОБА_1 притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік (а.с.65-66).

ОСОБА_1 визнано винною у порушенні вимог п.2.5 ПДР «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10 січня 2001 року №1306 (далі-ПДР), які полягали в тому, що 31 липня 2021 року о 22год. 36хв. за адресою: м. Одеса, с.Красносілка, вул.Садова, 2А, вона керувала транспортний засіб BMW3161, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Драгер» та пройти огляд у медичному закладі відмовилася.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Зокрема, апеляційна скарга обґрунтована тим, що:

- дії інспекторів поліції не відповідали вимогам закону: поводили себе агресивно, тиснули на неї; не пояснили причини зупинки; не надали документи на алкотестер; пропонували їхати в медичну установу, та не в найближчу, а як їм зручно на вул.Армійській в м.Одесі; не залучили свідків, які б підтвердили або спростували обставини викладені у протоколі; не роз`яснили її права; не відсторонили від керування;

- суд не викликав та не допитав свідків,

- будь-яких доказів щодо керування нею у стані алкогольного сп`яніння у справі відсутні,

- суд фактично перебрав на себе роль обвинувачення, порушуючи принцип рівності, пропорційності балансу.

Також в апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 27 січня 2022 року. Однак, з матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга ОСОБА_1 подана 07 лютого 2022 року (а.с.68), тобто в межах строків, встановлений ч.2ст.294 КУпАП, тому поновленню не потребує.

До апеляційного суду викликалася ОСОБА_1 , сповіщена належним чином (а.с.94,96,100,104,108). Розгляд справи неодноразово відкладався, в тому числі, за заявами апелянта, в яких посилалася на неможливість прибути особисто до судового засідання, у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, та, в подальшому, виїзду за межі країни (а.с.101-102, 110-113).

За таких обставин апеляційним судом було роз`яснено апелянту право звернення до суду з заявою про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, а також про можливість скористатися своїм правом на надання юридичної допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права, та/або представництва її інтересів в суді, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції (ст.268 КУпАП). (а.с.104, 108).

Між тим, клопотань про відкладення розгляду справи або проведення в режимі відеоконференції судового засідання, призначеного на 03 червня 2022 року, від ОСОБА_1 не надходило, своїм правом на надання правової допомоги також не скористалася.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 приймала участь у розгляді справи в суді першої інстанції, ознайомилася з матеріалами справи, подавала заяви, надавали свої письмові пояснення і заперечення на протокол тощо, а також мала можливість викласти в апеляційній скарзі всі недоліки, які, на її думку, допустив суд першої інстанції (а.с.17,18,22-42,53,54,68-91).

В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В свою чергу, відповідно до вимог ч.ч.4,6ст.294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

У зв`язку із зазначеним, враховуючи вищевказані вимоги закону, та на підставі ст.268 КУпАП, апеляційний суд дійшов до висновку про необхідність провести розгляд справи за відсутності учасників справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки затягування справи нівелює завдання КУпАП.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали даної справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

За змістом ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що в діях останньої вбачається порушення вимог п.2.5 ПДР.

Вказані обставини підтверджені належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення ААБ №135287 від 31 липня 2021 року(а.с.2);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4),

- рапортом інспектора поліції (а.с.11),

- відеозаписами на CD-диску (а.с.59).

При цьому, суд керувався вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.п.2.5, 31.6 б ПДР, п.п.1,2 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», ч.6 р.ІХ, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395, ч.1ст.130, ст.ст.252, 256, ч.3ст.266 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи, наявним доказам та вищевказаним нормам права.

Доводи апеляційної скарги є тотожними запереченням, наданим суду першої інстанції, яким в оскаржуваній постанові надано належну правову оцінку. Також суд зазначає таке.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодилася нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Правила дорожнього руху України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України (п.1.1).

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п.1.3).

За змістом п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

Вказані обставини повністю підтверджуються матеріалами справи.

Доводи скарги про те, що суд першої інстанції не викликав та не допитав свідків, є безпідставними, оскільки з клопотанням про допит свідків ОСОБА_1 не зверталася.

Посилання апелянта на подачу скарги на дії інспектора поліції Драгієва С.В., яка дотепер не розглянута, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки належних доказів неправомірності дій інспекторів поліції суду не надано:

- наявна в матеріалах справи копія заяви (скарги) ОСОБА_1 не містить будь-яких штампів вхідної кореспонденції департаменту поліції, якій вона адресована, тобто відсутні відомості , що ця скарга була отримана адресатом (а.с.45),

- відомості про результати розгляду скарги, поданої ще в серпні 2021 року, апелянтом не надані.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.А тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції фактично перебрав на себе роль обвинувачення, порушуючи принцип рівності, пропорційності балансу, апеляційний суд вважає необґрунтованими, з врахуванням ч.5ст.7 КУпАП, відповідно до якої прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, тобто, участь прокурора у розгляді даної справи законом не передбачена.

Здебільшого апеляційна скарга містить цитати закону та посилання на судові рішення Верховного суду України у різних справах, судову практику ЄСПЛ. При цьому, апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що дана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно і будь-яких підстави для висновку про закриття провадження за відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, відсутні.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 27 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.Я.Колесніков