Справа №345/1878/22
Провадження № 3/345/692/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2022 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , місце роботи не відомо, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

На розгляд до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 125649 від 08.07.2022, в якому зазначено, що ОСОБА_1 08.07.2022 року о 06.50 год. в м. Калуш по вул. Б. Хмельницького, 71 А, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, нечітка мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

ОСОБА_1 не прибув в судове засідання, проте, його захисник адвокат Калиній Ю.М. зазначив, що його клієнт кожного дня зайнятий та просить проводити розгляд справи без його підзахисного.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні захисник зазначив, що його підзахисний ОСОБА_1 не визнає вини у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зі слів ОСОБА_1 йому відомо, що останній дійсно 08.07.2022 зранку керував автомобілем і рухався по вулиці Б. Хмельницького в м. Калуші, де був зупинений працівниками поліції. Жодних порушень ПДР ОСОБА_1 не допускав, в стані алкогольного сп`яніння на той час він не перебував. Поліцейські безпідставно запідозрили, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 спершу був готовий пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, проте, полісмени не мали при собі алкотестера і вимагали їхати для проходження медичного огляду аж в обласний наркодиспансер. Також вони погрожували забрати транспортний засіб на штрафмайданчик. Для того щоб не втрачати час та за наполяганням полісменів, ОСОБА_1 сказав, що відмовляється проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. І саме ці його слова зафіксовані на короткому відеозаписі. Щодо пояснень, які ОСОБА_1 зазначив в протоколі, то ці слова йому надиктовували полісмени. Жодних інших документів ОСОБА_1 не пред`являли і він їх не підписував. Щодо відеозаписів, які наявні на диску, то захисник наголосив, що ці відеозаписи не містять фіксації всього ходу розмови між ОСОБА_1 та поліцейськими. ОСОБА_1 був не проти пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому медичному закладі, але поліцейські не пропонували йому такої можливості.

Окремо захисник зауважив, що працівники поліції не роз`яснили права його підзахисному та не дали можливість скористатись правовою допомогою під час складання протоколу. Попри те, що ОСОБА_1 розписався в протоколі про адмінправопорушення, копію протоколу йому на місці складання не вручили.

Тому захисник вважає, що в діях його підзахисного нема складу правопорушення і провадження у справі просить закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши позицію захисника, дослідивши докази, які долучені до протоколу (в т.ч. і відеофайли), приходжу до наступних висновків.

У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на визначення стану сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП. Згідно приписів цієї статті огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Більш деталізовано цей порядок відображено в Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735. В п. 7 розділу І цієї Інструкції зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, згідно вказаних правових норми, водій транспортного засобу має право вибору де проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, чи в закладі охорони здоров`я. В свою чергу поліцейський повинен спершу запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а у випадку небажання водія проходити такий огляд чи незгоди водія з результатами такого огляду, запропонувати проїхати в найближчий заклад охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Сторона захисту не оспорює той факт, що 08.07.2022 р. ОСОБА_1 кермував транспортним засобом в м. Калуш по вул. Б.Хмельницького, тобто мав статус водія.

На відеозаписі, який міститься на долученому до протоколу диску (а.с. 8), відображено, що ОСОБА_1 не бажає проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. В той же час, на відео не відображено такого спеціального технічного засобу, що ставить під сумнів наявність його в поліцейських на момент зупинки транспортного засобу та спілкування з водієм ОСОБА_1 .

Також відеозапис не містить однозначних доказів того, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на ста сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Зокрема, ОСОБА_1 спершу погоджується проїхати в заклад охорони здоров`я для огляду на стан сп`яніння, і тільки після того як дивиться на поліцейських, які ймовірно щось йому підказують, каже що не буде їхати в лікувальний заклад.

Враховуючи таку неоднозначну позицію водія, який спершу погодився проходити огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, працівники поліції повинні були забезпечити водієві можливість пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду особи на стан сп`яніння, оформити відповідне направлення, а також забезпечити доставку водія в такий заклад охорони здоров`я. Проте, працівники поліції не виконали цих вимог законодавства,

В той же час, пропонуючи їхати в заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейські не конкретизують в який саме заклад здоров`я вони направляють водія. Таким чином, вказаний відеозапис не спростовує твердження ОСОБА_1 щодо того, що поліцейські наполягали на проходженні огляду на стан сп`яніння не в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду особи на стан сп`яніння, а в даному випадку це є КНП "Калуська ЦРЛ", а в більш віддаленому, який розташований в обласному центрі.

Також на відеозаписах, які долучені до протоколу, не зафіксовано процесу оформлення протоколу про адмінправопорушення та доданих до нього матеріалів, що дало б змогу суду пересвідчитись в добровільності наданні водієм письмових пояснень в протоколі.

Окремо суд зауважує, що на відеозаписі не зафіксовані ознаки сп`яніння, які зазначили поліцейські в протоколі про адмінправопорушення та в акті огляду на стан сп`яніння. В той же час, ці документи містять розбіжності в цій частині. Так у протоколі про адмінправопорушення (а.с. 1) зазначено п`ять однак сп`яніння, а в акті огляду на стан сп`яніння (а.с. 2) лише одна з цих ознак. А от в направленні водія на огляд в медичний заклад не вказано жодної ознаки алкогольного сп`яніння, хоча форма направлення містить відповідний розділ.

Сам же ОСОБА_1 на місці зупинки автомобіля стверджує, що не вживав алкоголь перед тим як сісти за кермо автомобіля.

Щодо акту огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 2) та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 08.07.2022 р. (а.с. 3), то суд звертає уваги, що на цих документах відсутній підпис особи, якої вони стосуються. А це в свою чергу ставить під сумнів факт пред`явлення таких документів ОСОБА_1 і наводить на думку, що такі документи були виписані формально без мети їхнього реального виконання. А враховуючи, що матеріали відеофіксації також не містять підтвердження ознайомлення особи, відносно якої складено протокол, зі змістом цих документів, то суд приходить до висновку про недопустимість цих доказів.

Сам протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 125649 від 08.07.2022 р. (а.с. 1), в якому зазначені обставини правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , не може слугувати єдиною підставою для притягнення особи до адмінвідповідальності, без наявності інших належних, допустимих, об`єктивних і неспростовних доказів вини особи у вчиненні адмінправопорушення. Адже незважаючи на те, що у КУпАП протокол про адміністративне правопорушення віднесений до виду доказів вини правопорушника, суд вважає, що це суперечить принципу верховенства права і протокол не може бути доказом вини особи, а лише актом адміністративного звинувачення.

Окремо суд зауважує, що в протоколі про адмінправопорушення не конкретизовано, які саме документи і докази додаються до протоколу, що ставить під сумнів належність та допустимість наявних в матеріалах справи доказів.

Таким чином, додані до протоколу докази не підтверджують зазначених в протоколі даних про те, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист.

Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

В постанові КАС ВС від 08.07.2020 року (справа № 463/1352/16-а) вказано, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та вини особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведення невинуватості цієї особи.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх, допустимих і переконливих доказів того, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого статтею 266 КУпАП порядку огляду на стан сп`яніння, то вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Тому провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 130, 247, 266, 283-287 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя