Справа № 524/9389/18
Провадження 3-в/524/3/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2022 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Обревко Л.О., за участю представника Крюківського районного відділу Філії державної установи «Центр робації» в Полтавській області Коваль Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці подання начальника Автозаводського районного відділу Філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про вирішення питання, про давність виконання судового рішення відносно ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Начальник Крюківського районного відділу Філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області Міністерства юстиції України звернулась до суду із поданням про вирішення питання, про давність виконання судового рішення, а саме постанови Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 14.12.2018 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 годин.

08.01.2019 року працівниками Крюківського РВ була здійснена перевірка за місцем мешкання громадянина ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ході перевірки двері квартири відчинила громадянка ОСОБА_2 , яка являється матір`ю громадянина ОСОБА_1 та повідомила, що її син вже протягом 6 років за цією адресою не проживає, мешкає за межами України в РФ та до м. Кременчука не приїжджає.

09.01.2019 року Крюківським РВ направлялись запити до Крюківського ВДВС ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області та Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області з метою надання інформації про підтвердження факту проживання громадянина ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

29.01.2019 року до Крюківського РВ з Крюківського ВДВС м. Кременчук ГТУЮ в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що боржник за вказаною адресою проживає (зі слів сусідів), однак боржника застати вдома не вдалося.

12.02.2019 року Крюківським РВ до Автозаводського районного суду м. Кременчука було направлено подання щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови, постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.03.2019 року в поданні було відмовлено та матеріали особової справи порушника повернуто до Крюківського РВ.

01.03.2019 року до працівника Крюківського РВ зателефонувала мати правопорушника - громадянина ОСОБА_2 , яка повідомила що колишня дружина її сина надала до Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Крюківського ВДВС Кременчука письмову заяву про те, що претензії до правопорушника ОСОБА_1 з приводу несплати аліментів не має. 01.03.2019 року Крюківським РВ до Крюківського ВДВС м. Кременчука був направлений запит щодо підтвердження даної інформації.

14.03.2019 року з Крюківського ВДВС надійшло повідомлення, згідно якого стягувачем ОСОБА_3 подано заяву про повернення виконавчого листа №524/11171/14-ц від 23.09.2016 року,виданого Автозаводським районним судом м. Кременчука про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_4 2008 року народження, синів ОСОБА_5 , 2010 року народження та ОСОБА_6 , 2012 року народження.

08.04.2019 року Крюківським РВ до Автозаводського районного суду м. Кременчука було направлено подання щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови, постановою Автозаводського районного суду м. Кременчук від 17.04.2019 року в поданні було відмовлено та матеріали особової справи порушника повернути до Крюківського РВ.

29.05.2019 року Крюківським РВ для встановлення місця знаходження правопорушника ОСОБА_1 надсилалися запити до Кременчуцької центральної лікарні, Кременчуцького протитуберкульозного диспансеру, Кременчуцького психоневрологічного диспансеру, Кременчуцького міського відділу ДРАЦ МЮ ГТУЮ в Полтавській області, Кременчуцького міжрайонного відділення судової медичної експертизи, управління охорони здоров`я виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, за обліками СІЗ України в Полтавській області. Вжитими заходами встановити місцезнаходження громадянина ОСОБА_1 не вдалось.

26.07.2019 року Крюківським РВ до Автозаводського районного суду м. Кременчука було направлено подання щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови, постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06.08.2019 року в поданні було відмовлено та матеріали особової справи порушника повернуто до Крюківського РВ.

18.09.2019 року, 06.12.2019 року, 02.03.2020 року Крюківським РВ до Крюківського ВДВС направлялись запити про розшук боржника.

03.03.2020 року Крюківським РВ до Крюківського ВДВС був направлений запит щодо наявності інформації про виїзд громадянина ОСОБА_1 за кордон.

Згідно повідомлення ВДВС. Яке надійшло до Крюківського РВ 13.03.2020 року, громадянин ОСОБА_1 , остання інформація по виїзду останнього за кордон 18.11.2018 року.

17.03.2020 року Крюківським РВ до Крюківсього ВДВС був направлений запит щодо розшуку боржника ОСОБА_1

17.08.2020 року Крюківським РВ до Крюківського ВДВС був направлений повторний запит про розшук боржника.

Згідно повідомлення ВДВС, яке надійшло до Крюківського РВ 23.09.2020 року, підстав для звернення до суду з поданням про розшук боржника не має, оскільки стягував своєю заявою від 28.02.2019 року підтвердила факт отримання аліментів від ОСОБА_1 щомісячно, проте остання ці відомості державному виконавцю не надавала.

14.12.2020 року Крюківським РВ до Автозаводського районного суду м. Кременчука було направлено подання щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови. Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24.12.2021 в задоволені подання було відмовлено.

22.07.2021 року працівниками Крюківського РВ був здійснений вихід за місцем проживання громадянина ОСОБА_1 за вказаною в постанові адресою. В ході перевірки двері помешкання ніхто не відчинив та на залишений виклик не відреагував.

23.07.2021 року Крюківським РВ до Автозаводського районного суду м. Кременчука було направлено подання щодо вирішення питання, пов`язаних з виконанням постанови. Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26.08.2021 року в задоволені подання було відмовлено.

14.12.2021 року працівниками Крюківського РВ був здійснений вихід за місцем проживання громадянина ОСОБА_1 за вказаною у постанові адресою. В ході перевірки двері помешкання відчинила громадянка, яка від письмових пояснень відмовилась, представилась матір`ю ОСОБА_1 та повідомила, що останній протягом років проживає ОСОБА_7 не має наміру повертатись в Україну та ніяких зобов`язань по спалті аліментів не має.

Місце знаходження право рушника ОСОБА_1 до цього часу не було встановлено.

Ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт є неприбуття порушника до місця виконання суспільно корисних робіт (підприємства, установи, організації) протягом двох днів з дати, визначеної у направленні уповноваженою посадовою особою органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, без поважних причин, невихід на суспільно корисні роботи або відмова від виконання роботи, вид якої визначений підприємством, установою, організацією, більше двох разів протягом місяця без поважних причин, а також поява на робочому місці у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавства України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст.9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2018 року зазначив, що український уряд визнав кримінально - правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У п. 3.4. і 3.6. свого рішення від 11.10.2011 року (справа № 10-рп/2011) Конституційний Суд України, аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Ураховуючи вищезазначене, окремі суди (судді) вважають за можливе до правовідносин, які виникли, застосувати аналогію закону, а саме норми ст.80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Таким чином, системний аналіз положень КУпАП у поєднанні із вказаним законодавством і судовою практикою, дає підстави вважати, що строк давності виконання постанови суду про накладення стягнення повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішенням законної сили і в усякому разі не перевищувати двох років. Оскільки особи, які притягуються до адміністративної відповідальності знаходяться явно в невигідній правовій ситуації в порівнянні з тими, хто вчинив більш тяжке правопорушення (злочин) у питанні давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень та обвинувальних вироків.

Відповідно до ст.304, 305 КУпАП контроль з правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом. Питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування. Статтею 325-4 КУпАП передбачені наслідки ухилення особи від відбування суспільно корисних робіт, де зазначено, що у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. Наказом МЮУ № 2702/5 від 17.08.2018 року передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення за ухилення особи від відбування стягнення складається у таких випадках: неприбуття порушника до місця виконання суспільно корисних робіт протягом двох днів з дати, визначеної у направленні уповноваженого органу, без поважних причин. Протягом строку звернення постанови до виконання порушнику направлення не видавалось. Тобто при виконанні постанови суду ознаки ухилення не мали документального підтвердження.

Ураховуючи вищевикладене, керуючись статтями 304,305 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 80 Кримінального кодексу України, надіслали матеріали щодо громадянина ОСОБА_8 до суду для вирішення питання про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06.09.2019 року у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Суд вислухавши представника Автозаводського РВ філії Державної установи «Центр пробації» Коваль Ю.С., яка підтримує подання, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання начальника Автозаводського РВ філії Державної установи «Центр пробації» не підлягає задоволенню з наступних підстав:

За загальним правилом, передбаченим статтею 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Порядок виконання постанов про накладення адміністративних стягнень, передбачений розділом V КУпАП.

Зокрема, під час виконання постанови про накладення адміністративного стягнення орган (посадова особа), який виніс постанову мають право за наявності правових підстав відстрочити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення (ст. 301), припинити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення (ст. 302), застосувати давність виконання постанови про накладення адміністративного стягнення (ст. 303).

Відповідно до статті 325-4 КУпАП,у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. У разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

Згідно вимог п. 13.13Наказу Міністерства юстиції № 474/5 від 19.03.2013 «Про затвердження Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт», якщо після перевірки за місцем проживання порушника встановлено, що він за цим місцем не проживає, місце перебування його невідоме або наявні підстави, що унеможливлюють виконання постанови суду, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду, який виніс постанову, подання щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови.

Зі змісту подання представника органу пробації вбачається, що останній просить застосувати аналогію закону і поширити норми статті 80 КК України, які регулюють порядок звільнення особи від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на даний правовий випадок та відповідно звільнити ОСОБА_8 на цій підставі від відбування стягнення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України,органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У цій конституційній нормі відображений принцип законності, який свою подальшу деталізацію знаходить у положеннях статей другої та сьомої КУпАП.

Зокрема, відповідно до ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

А згідно ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як Загальна, так і Особлива частини КУпАП не містять законодавчих положень, які б дозволяли у даному випадку застосовувати аналогію закону.

Натомість положення КУпАП містять самостійні підстави припинення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, закріплені у пунктах 5, 6 і 9 статті 247 КУпАП (видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження у справі). Жодна з цих правових підстав, з якими закон пов`язує припинення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у даному випадку відсутня.

Саме такі заходи передбачено законом для забезпечення виконання особою постанови про накладення адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Норми КПК України можуть бути застосовані до провадження у справі про адміністративне правопорушення за аналогією, якщо нормами КУпАП не врегульовано процесуальні правовідносини.

Що стосується норм КК України, то такі не підлягають застосуванню за аналогією з іншими галузями права, що чітко передбачено ч.4ст.3 КК України.

На підставі викладеного, ст.ст.23, 298, 304, 305 КУпАП, України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні подання начальника Автозаводського районного відділу Філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області для вирішення питання, про давність виконання судового рішення - постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.12.2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 годин відносно ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.О. Обревко