Дата документу 25.05.2022
Справа № 334/7515/21
Провадження № 3/334/36/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Добрєв М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АББ № 267994 від 13.09.2021, ОСОБА_1 13.09.2021 о 18 годині 35 хв. в м. Запоріжжі Дніпровський район, вул.Тюленіна в бік мосту Преображенського керував транспортним засобом AUDI А3, реєстраційним А3 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниця ока не реагують на світло, тремтіння пальців рук, бліде обличчя). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Штенгелов О.В. в судовому засіданні заперечував проти обставин, викладених у протоколі. Надав заперечення, у яких просив провадження по справі закрити, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суду пояснив, наступне, 13.09.2021 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, по вулиці Сергія Тюленіна, ОСОБА_1 був зупинений співробітником поліції. Причиною такої зупинки стало, начебто те, що у поліцейського наявне орієнтування про вчинення ОСОБА_1 правопорушення. Відразу після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , співробітники поліції почали оглядати транспортний засіб ОСОБА_1 та його особисті речі.

Під час проведення особистого огляду ОСОБА_1 , співробітники поліції, застосували фізичну силу, у відношені ОСОБА_1 та повалили його на асфальт, після чого один із співробітників поліції наніс ОСОБА_1 один удар в область обличчя.

В подальшому, співробітник поліції, здійснюючи фізичний вплив своїм коліном на спину ОСОБА_1 , який лежав на асфальті та при цьому не чинив жодного опору поліцейським, а також просив зупинити фізичний вплив, застосував на нього спецзасіб «кайданки», не повідомляючи при цьому жодних підстав для такого застосування спецзасобу.

Після застосування фізичного впливу на ОСОБА_1 , співробітник поліції запропонував йому співпрацювати, що має вираз у тому, що ОСОБА_1 повинен відмовитися під відео-фіксацію від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто створить штучну підставу для складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП за відмову від проходження огляду водія на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 , після фізичного впливу на нього, будучи морально пригніченим, перебуваючи у кайданках, погодився, щоб співробітники поліції в подальшому не застосовували до нього фізичної сили, у тому числі, шляхом нанесення ударів.

В подальшому, співробітник поліції, формально, без фактичного встановлення, повідомив ОСОБА_1 про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння та про те, чи буде він проходити огляд у медичному закладі, на що ОСОБА_1 під впливом поліцейського відповів відмовою.

Таким чином, співробітники поліції, шляхом безпідставного застосування фізичної сили відносно ОСОБА_1 , та кайданків примусили його, всупереч власної волі, відмовитись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, з метою складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП для створення штучних показників у своїй службовій діяльності.

Окрім того, незаконність дій співробітника поліції підтверджується і тим, що під час проведення особистого огляду ОСОБА_1 , його речей, та транспортного засобу, що продовжувалося не менш ніж пів години, співробітник поліції не повідомляв про наявність жодних ознак сп`яніння, і лише після вищевказаних подій щодо застосування фізичної сили та згоди ОСОБА_1 відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейський повідомив про начебто наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, а саме:зіниці ока не реагують на світло, тремтіння пальців рук, бліде обличчя. При цьому, вказані поліцейським ознаки не були ним встановлені, та спростовуються долученим до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписом.

Окрім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять в собі акту огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, тобто, документа, в якому поліцейський зобов`язаний відобразити наявність ознак сп`яніння у водія такого транспортного засобу, та який є підставою для проведення огляду на стан сп`яніння.

Тож, враховуючи вищевикладене, документи, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , як і сам протокол, не можуть бути допустимими доказами винуватості ОСОБА_1 , оскільки з самого моменту зупинки транспортного засобу «AUDI АЗ», д.р.н. НОМЕР_1 та до складення протоколу про адміністративне правопорушення, дії співробітників поліції були незаконними.

Окрім того, без застосування фізичного впливу зі сторони співробітників поліції до ОСОБА_1 , та без примусу останнього відмовитись від проходження огляду, останній не відмовлявся б від проходження огляну на стан сп`яніння на вимогу співробітника поліції. Він не мав мети ухилення від проходження медичного огляду. Тобто, саме незаконні дії співробітників поліції мають наслідком отримання відмови, зафіксованої на камеру, з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Після чого, співробітниками поліції ОСОБА_1 було доставлено до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР.

Лікарем-наркологом відносно нього було складено акт медичного огляду, у якому лікар зазначив, що ОСОБА_1 після з годин очікування аналіз сечі не здав чим відмовився від експертизи.

Проте від проходження медичного огляду він не відмовлявся, проте здати аналіз сечі не зміг. Лікар-нарколог не запропонував йому надати інші предмети дослідження біологічного середовища - слину, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, кров.

Після чого, співробітниками поліції, ОСОБА_1 було доставлено до відділу поліції.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення додані:

- рапорт поліцейського Грищун О., відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду;

- направлення на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану сп`яніння від 13.09.2021, згідно якого «огляд не проводився, у зв`язку з відмовою)»;

- відеозапис події.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постанова Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зч.2-5ст.266КУпАП огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан наркотичного сп`яніння, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан наркотичного сп`яніння в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан наркотичного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан наркотичного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедура встановлення факту перебування особи, що керує транспортним засобом, у стані наркотичного сп`яніння також врегульована положеннями Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок № 1103) та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735).

Зокрема, відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу (п. 7 - 13 Розділу ІІІ Інструкції № 1452/735).

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до відеозапису ОСОБА_1 був зупинений співробітником поліції. Після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , співробітники поліції почали оглядати транспортний засіб ОСОБА_1 та його особисті речі.

Під час проведення особистого огляду ОСОБА_1 , співробітники поліції, застосували фізичну силу, у відношені ОСОБА_1 та повалили його на асфальт.

Після застосування фізичного впливу на ОСОБА_1 , співробітник поліції запропонував йому співпрацювати.

ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до відповіді «6496-н від 24.12.2021 року КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР на адвокатський запит адвоката Штенгелова О.: «Згідно з записами в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння 13.09.21 о 20-20 год. співробітниками ППУ ОСОБА_1 був направлений до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР для проведення йому медичного огляду, від якого він відмовився, що відображено в акті медичного огляду від 13.09.2021 № 4783 (копія додається)».

Таким чином, ОСОБА_1 знаходився в КНП «ОКЗнПД» ЗОР. Від проходження медичного огляду він не відмовлявся, проте здати аналіз сечі не зміг. Лікар-нарколог не запропонував ОСОБА_1 надати інші предмети дослідження біологічного середовища - слину, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, кров.

Таким чином, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, Розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 і відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, п. 22 Розділу ІІІ Інструкції № 1452/735.

Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Лучанінова проти України» (заява №16347/02) від 9 червня 2011 року, п.39, зазначив наступне: «Суд зауважує, що заявницю було визнано винною у вчиненні дрібної крадіжки. Відповідно до частини 1 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення за таке правопорушення передбачалось стягнення у вигляді штрафу або виправних робіт. З огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, Суд вважає, що провадження, про яке йдеться, є кримінальним для цілей застосування Конвенції (див. рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, ReportsofJudgmentsandDecisions 1998-VI; та ухвалу щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» (Rybka v. Ukraine), заява № 10544/03, від 17 листопада 2009 року). Той факт, що стягнення, застосоване до заявниці Тростянецьким районним судом,- штраф - було згодом замінено на зауваження, не може позбавити правопорушення, про яке йдеться, притаманного йому кримінального характеру».

Таким чином, згідно з практикою ЄСПЛ провадження у справі про адміністративне правопорушення повинне здійснюватися із дотриманням вимог до кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Встановив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, «поза розумним сумнівом» не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст.247КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 130, 247, 266, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: Добрєв М. В.