печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2022 року суддя Печерського районного суду м. Києва Бортницька В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

ОСОБА_1 18.06.2021 об 13-34 в м. Київ на вул. Городецького, 4 повторно, протягом року, керував автомобілем Вольксваген Гольф державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу Драгер Алкотест 7510 прилад 0251, результат тесту 0,74% проміле, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, зазначивши про порушення співробітниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того зазначив, що кваліфікація його дій за ч.2 ст.130 КУпАП є неправомірною, оскільки справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрито 22.12.2020 за закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Визнання його винним в зазначеній постанові є протиправним, в зв`язку з чим була подана апеляційна скарга, яка перебуває на розгляді.

Заслухавши ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП настає за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За приписами ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено Наказом МВС України від 09 листопада 2015 №1452/735, про затвердження Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в МЮУ 11 листопада 2015 №1413/27858.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Такимиознаками є:

а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно чинного законодавства, огляд водія (іншої особи) з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів проводиться працівником поліції в присутності двох понятих (не можуть бути залучені як свідки працівники поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви) або за умови повної відеофіксаціїї процесу огляду. При цьому, працівник поліції має одержати згоду особи на її огляд для встановлення стану сп`яніння з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів.

Якщо водій не погоджується на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу для встановлення стану алкогольного сп`яніння або не погоджується з результатами огляду працівником поліції з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

З дослідженими матеріалами справи вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 того ж Кодексу, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення ААБ№ 192475, який складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП ;

- записом з технічного засобу відеофіксації ;

- результатами тестування на алкоголь, згідно з яким результат тесту становить 0,74 % проміле.

Крім того, судом досліджено в Єдиному державному реєстрі судових рішень постанову Київського апеляційного суду від 01.11.2021 року, якою залишено в силі постанову Святошинського районного суду міста Києва від 22 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП, що спростовує заперечення ОСОБА_1 щодо кваліфікації його дій працівниками поліції за ч.2 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на процесуальну позицію ОСОБА_1 щодо невизнання вини за ч.2 ст.130 КУпАП, на переконання суду, надані докази на підтвердження його винуватості є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі.

Суд критично ставиться до його заперечень щодо порушення працівниками поліції вимог нормативних актів при складанні протоколу, оскільки недоліки оформлення протоколу про адміністративне правопорушення не можуть бути самостійною підставою для встановлення відстутності складу адміністративного правопорушення, оскільки перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Строки притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У цій ситуації суд ураховує обставини, визначені ст. 33 -35 КУпАП і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.2 статті 130 КУпАП, а саме штрафу та додаткового покарання у визгяді позбавлення права керування танспортним засобом. Таке покарання за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Щодо призначення додаткового покарання у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу слід зазначити наступне.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та 3 ст. 130 КУпАП. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

З огляду на наведене, суд вважає на неможливе застосування такого додаткового покарання, яке передбачене ч.2 ст.130 КУпАП як оплатне вилучення транспортного засобу, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що транспортний засіб Вольксваген Гольф державний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 .

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Суддя В.В. Бортницька