Справа №592/4556/22
Провадження №3/592/1470/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м.Суми Онайко Р.А., розглянувши адміністративний матеріал у справі про порушення митних правил, направлений Сумською митницею Державної митної служби України відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Туреччини, закордонний паспорт НОМЕР_1 , проживаючого АДРЕСА_1

за ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України, -

встановив:

Згідно протоколу про порушення митних правил, 17.12.2021 в зоні діяльності Сумської митниці на митну територію України через митний пост "Бачівськ" пункт пропуску "Бачівськ - Троєбортне" був ввезений громадянином ОСОБА_2 транспортний засіб комерційного призначення - вантажний автомобіль реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 та напівпричіп реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN: НОМЕР_5 в митному режимі «тимчасове ввезення до 20 днів». Відповідно до ч. 2 ст. 108 Митного кодексу України строки тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митними органами з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені. 24.12.2021 транспортний засіб комерційного призначення - вантажний автомобіль реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 за межі митної території України був вивезений. Станом на 08.02.2022 року, згідно наявних баз даних Держмитслужби, вище зазначений транспортний засіб комерційного призначення - напівпричіп реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN: НОМЕР_5 за межі митної території України вивезений не був. Заяв до митного органу щодо продовження режиму тимчасового ввезення від громадянина ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 не надходило. Таким чином, громадянин ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 перевищив встановлений ч. 2 ст. 108 Митного кодексу України строки тимчасового ввезення транспортного засобу комерційного призначення - напівпричіпа реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN: НОМЕР_5 , що перебуває під митним контролем, більше ніж на тридцять діб.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого частиною 6 статті 481 Митного кодексу України.

19.07.2021 до суду надійшов протокол про порушення митних правил №0241/80500/21 від 08.02.2022 відносно ОСОБА_1 , за ч.6 с.481 Митного кодексу України.

Представник Сумської митниці ДФС та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності у судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи про порушення митних правил, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 складу порушення передбаченого ч.6 ст.481 МК України.

За змістом ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 6 статті 481 МК України передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Із матеріалів справи, а саме витягу АСМО «Інспектор» (а.с.6-11) вбачається, що 17.12.2021 ОСОБА_1 , було ввезено транспортний засіб комерційного призначення - вантажний автомобіль реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 та напівпричіп реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN: НОМЕР_5 в митному режимі «тимчасове ввезення до 20 днів»

З витягу АСМО «Інспектор» (а.с.8) вбачається, що зазначений транспортний засіб (TR) 81FR193, VIN: НОМЕР_3 здійснив в`їзд на митну територію України 17.12.2021 та 14.02.2022, однак не містить відомостей у який період часу з 17.12.2021 по 14.02.2022 коли було здійснено виїзд цього транспортного засобу.

Тобто, матеріали справи не містять відомостей про виїзд тягача, з яким здійснив в`їзд зазначений напівпричіп, та чи виїздив зазначений тягач з митної території України з цим напівпричепом, чи без нього.

Матеріали справи також не містять відомостей про притягнення будь-кого до відповідальності за переміщення транспортного засобу (TR) 81FR193, VIN: НОМЕР_3 через митний кордон України поза митним кордоном.

Тобто внесені до АСМО «Інспектор» відомості є неповними, а будь-яких інших даних з яких можна було б зробити однозначний висновок про те, що напівпричіп реєстраційний номер (TR) 81ABZ919, VIN: НОМЕР_5 не здійснював виїзду з митної території України разом з вантажним автомобілем реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 (з яким він в`їхав на митну територію України) між 17.12.2021 та 14.02.2022 матеріали справи не містять.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). При цьому в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії (ст. 8 Конституції України), а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з прецедентною судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно цієї правової позиції «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлених під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

З огляду на викладене, ретельно дослідивши та перевіривши в ході судового розгляду усі наявні в справі докази, суд приходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_5 складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про порушення митних правил, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення встановлено не було. При цьому всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє у категоричній формі зробити беззаперечний і однозначний висновок, що внаслідок дій ОСОБА_5 було перевищено строк тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, тобто про вчинення ним правопорушення, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 КУпАП.

Керуючись статтями 458, 467, 481, 487, 527 МК України, ст. 247, 283, 285, 287, 289 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р.А. Онайко