ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
26 травня 2022 рокуСправа №: 695/608/22
Номер провадження 3/695/638/22
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2022 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Військової частини НОМЕР_1 , відносно;
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 -
за вчинення правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14.03.2022р. ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом з 18 год. 00 хв. 11.03.2022р. по 09.00 год. 12.03.2022р. перебував за межами тимчасового розміщення військової частини без законних на те причин та проводив час на власний розсуд, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Для розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повторно не з`явися, однак повторно скерував до суду заяву про відкладення розгляду справи, яка мотивована тим, що він перебуває у військовій частині НОМЕР_1 , та просив суд перенести судове засідання до закінчення військового стану.
Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ст.. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 277 КУпАП визначено строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, відповідно до якої справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Частиною 2 вказаної статті визначено категорії справи, які розглядаються протягом доби, до яких, серед інших, відносяться справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.. 172-10 172-20 КУпАП.
Статтею 268 КУпАП передбачені права та обов`язки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. При цьому ч. 2 вказаної статті визначено перелік справ про адміністративні правопорушення при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.
Розглядаючи повторне клопотання ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи суд враховує, що розгляд вказаної справи неодноразово переносився на іншу дату у зв`язку із клопотаннями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
При цьому ОСОБА_1 у своїх заявах не вказує чи визнає чи заперечує він свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, хоча не був позбавлений можливості надати до суду свої письмові заперечення проти обставин, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.
Крім того, стаття 172-11 КУпАП не відноситься до переліку справ про адміністративні правопорушення, які встановлені ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).
Крім того суд враховує правову позицію, що висловлена в рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», згідно з яким сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Отже, Європейський суд з прав людини вказував, що сторона, яка задіяна в ході розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Враховуючи належне повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про час та місце розгляду справи в суді, суті інкримінованого правопорушення та використання судом усіх можливих засобів для забезпечення прав особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення, враховуючи норми ст.. 38 КУпАП, якою визначено строки накладення адміністративного стягнення, суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі матеріалів.
Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до ст. 1, ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - з моменту оголошення мобілізації в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період - тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізація - комплекс заходів здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Відповідно до Указів Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 в Україні було введено воєнний стан, а від 24 лютого 2022 № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію.
У такий спосіб, з моменту видання Указу Президента України № 64/202 від 24 лютого 2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України почав діяти воєнний стан.
Відповідно до ст. 11, 241 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).
Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності в результаті всебічного повного та об`єктивного їх дослідження, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, як діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, вчинені в умовах особливого періоду.
При цьому вина ОСОБА_1 стверджується матеріалами справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 14.03.2022р. та письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які зазначені у ньому;
- витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.09.2021р. про призначення на посаду;
- довідкою військової частини НОМЕР_1 про самовільне залишення військової частини (зі зброєю) військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 від 11.03.2022р.;
- довідкою військової частини НОМЕР_1 про повернення із самовільного залишення військової частини (зі зброєю) військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 від 12.03.2022р.;
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..
Відповідно до вимог ст.. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Сумнівів в обґрунтованості складеного протоколу чи достовірності та належності долучених до протоколу доказів у суду не має, вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП «поза розумним сумнівом», а його вина у вчиненні вказаного правопорушення належним чином доведена.
При призначенні покарання суддя враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення та особу правопорушника який вчинив дане правопорушення вперше, оскільки доказів повторності суду не надано.
За таких обставин, з урахуванням характеру та обставин вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеня його вини, суддя вважає, що ОСОБА_1 необхідно притягти до адміністративної відповідальності та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу мінімального розміру, що буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.
Відповідно до ЗУ «Про судовий збір», передбачено справляння судового збору із особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.
Разом із тим, нормами п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
На підставі зазначеного та керуючись ст. 172-11,
ст.ст.283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.
Рахунок для сплати штрафу:
Отримувач коштів ГУК у Черк.обл./тг м.Золотон/21081100; Код отримувача (ЄДРПОУ) 37930566; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Код отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0023737; Код класифікації доходів 21081100.

Від сплати судового збору ОСОБА_1 - звільнити.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Суддя Середа Л.В.