Справа № 216/8167/21
Провадження № 3/216/255/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2022 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченко Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, раніше не притягався до адміністративної відповідальності, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпроАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 278202, 10 грудня 2021 року о 12.03 годині водій ОСОБА_1 біля будинку 2а по пр. Миру в м. Кривому Розі керував транспортним засобом Mercedes-Benz S 420 державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння або іншого сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло та поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився у присутності лікаря нарколога у медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - захисник Новак А.М. просив суд провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Так, дійсно 10 грудня 2021 року ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-Benz S 420 державний номерний знак НОМЕР_1 . На пр. Миру його зупинили працівники патрульної поліції та повідомили, що він керує транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд у лікаря нарколога в ПНД, на що він погодився. Після того як співробітники поліції привезли ОСОБА_2 до медичного закладу, останній пройшов огляд на стан сп`яніння, на підставі чого був складений Акт медичного огляду, потім лікар запропонувала ОСОБА_2 здати аналіз сечі, на що останній погодився, але зауважив, що наразі не може здати даний аналіз, так як не має потреби сходити до туалету, після чого лікар повідомив, що потрібно чекати 3 години, на що він погодився. Також, ОСОБА_2 повідомив лікаря про те, що нещодавно звертався до особистого лікаря з проблемою сечовипускання (вдень може сходити до туалету 2-3 рази), та запропонував лікарю відібрати будь які інші аналізи (кров, слюна) на підтвердження стану сп`яніння, лікар відмовився так робити, повідомивши що потрібна тільки сеча.

Не дочекавшись поки мине 3 години, ОСОБА_2 так і не зміг здати аналіз сечі, в зв`язку з чим зафіксовано у Висновку, що ОСОБА_2 не пройшов медичний огляд в повному обсязі на стан сп`яніння згідно встановленому порядку. Проте, ОСОБА_2 наголошував, що не відмовляється від здачі будь-яких інших аналізів крім сечі, так як її не має можливості здати в зв`язку з фізіологічними вадами організму, що буде підтверджено довідкою від лікаря. Дані обставини підтверджуються відеозаписами, які знаходяться в матеріалах справи.

Всупереч вимогам ст. 266 КУпАП поліцейські провели огляд на стан сп`яніння без присутності свідків, а відеозапис який був долучений поліцейськими не підтверджує факту відмови від проходження огляду на визначення стану сп`яніння ОСОБА_2 .

У Висновку № 2237 від 10.12.2021 р. вказано, що датою та часом огляду є 10.12.2021 р. о 12:58 год., а Висновок був складений 14:15 год. 10.12.2021 р., тобто минуло більше двох годин після зупинки транспортного засобу (12:03 год., як зазначено в Протоколі), дана обставина суперечить вимогам ст. 266 КУпАП, а саме те, що огляд на встановлення стану сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Дана обставина підтверджує те, що вказаний огляд на виявлення стану сп`яніння був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

Крім того, в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Таким чином, водій був позбавлений можливості у встановленому законом порядку пройти відповідний огляд.

Заслухавши пояснення адвоката Новака А.М., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що достатніх доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП суду не надано і таких доказів здобути неможливо.

У відповідності до ч.6 ст.266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду здійснюється в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 встановлено, що уповноважена особа поліції забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У відповідності до ст. 266 ч.4 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності працівника поліції. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Згідно ч.5 ст.266 КУпАП встановлено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, відповідно до п.3.22 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 вересня 2009 року № 400/666, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї інструкції, вважаються не дійсними.

Оцінивши всі наявні у справі докази, приходжу до висновку, що жодний доказ, який би мав бути долучений до протоколу про адміністративне правопорушення і підтверджував вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, до суду не надано. До протоколу долучено постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП за те, що він керував транспортним засобом без посвідчення водія. Крім того, до протоколу долучений відеозапис, з якого вбачається, що ОСОБА_2 поводить себе адекватно, реагує на слова працівників поліції та лікаря - нарколога, спокійно з ними спілкується і це ніяким чином не підтверджує його поведінки, що не відповідає обстановці.

В ході розгляду справи, будь-яких доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_2 даного правопорушення, здобути неможливо, та й суддя збирати такі докази не вправі, тому виникає сумнів стосовно вчинення останнім даного правопорушення, який трактується на користь особи, яка ніби то вчинила вказане правопорушення.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3 частина 2 статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: ... юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина 2 статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина 1 статті 64).

У відповідності до п.4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Як вказано в ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Гурепка проти України" (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України та п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 7 "Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина" обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, які повинні визнаватися недопустимими.

Згідно з пунктами 8,12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735, надалі - Інструкція № 1452/735) передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Пунктом 8 затверджено форму такого направлення.

Однак, у матеріалах справи та в додатках до протоколу серії ААБ № 278202 від 10.12.2021 р. таке направлення відсутнє, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Таким чином, водій був позбавлений можливості у встановленому законом порядку пройти відповідний огляд.

Відсутність даного направлення свідчить про порушення інспектором вимоги Інструкції № 1452/735, тобто порушення процедури огляду на стан сп`яніння.

Необхідно відмітити, що якщо, на думку поліцейського, ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, то чому не вживались заходи до відсторонення порушника від керування транспортним засобом, посвідчення водія не вилучалося. Це дає підстави зробити висновок про те, що ОСОБА_2 дійсно не перебував в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

На підставі вищевикладеного, суддя дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Оскільки, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що беззаперечно підтверджують факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, суд приходить до висновку, що в діях останнього відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу вищезазначеного адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 .

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, а також його представником, у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову.

Суддя Ю.В. Онопченко