Справа № 308/757/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/238/21 за апеляційною скаргою захисника - адвоката Ковача І.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.02.2021.

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №087548 від 05.01.2021 та постанови судді від 04.02.2021 вбачається, що 05.01.2021 о 22 год. 05 хв. по вул.Головній в с.Оноківці Ужгородського району ОСОБА_1 , керував автомобілем VOLKSWAGEN BORA д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 встановлено висновком медичного огляду №502/11. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі, захисник - адвокат Ковач І.В. в інтересах ОСОБА_1 порушує питання про скасування постанови судді від 04.02.2021 та закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом винесено постанову без належного з`ясування фактичних обставин справи, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, внаслідок чого прийнято незаконне рішення, а судовий розгляд справи проведено поверхово, оскільки поза увагою суду залишились невідповідність складеного щодо ОСОБА_1 протоколу вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376 та ст.256 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в ньому даних про свідків.

-2-

Також звертає увагу на те, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучено тільки висновок медичного огляду №502/11 від 05.01.2021, однак акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не складався, і ОСОБА_1 не надавався, що свідчить про недійсність проведеного відносно нього огляду. Окрім того вказує на те, що відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан сп`яніння на місці зупинки починається з моменту залучення двох свідків, в присутності яких повинні відбуватись всі подальші дії, направлені на встановлення чи спростування стану сп`яніння, а при проведенні огляду на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля із застосуванням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції присутність двох свідків забезпечена не була, протокол про відмову у проходженні огляду на місці складено не було, в матеріалах справи відсутнє направлення водія на огляд для встановлення стану сп`яніння. Також матеріали справи не містять жодного доказу про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки працівниками поліції останнього було затримано поблизу автомобіля, а складена відносно нього постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП від 05.01.2021 не є доказом керування ним транспортним засобом. Одночасно адвокат Ковач І.В. порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді з тих підстав, що такий пропущено з поважних причин, оскільки розгляд справи проведено без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, як і без належного повідомлення про такий розгляд, а тому про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 стало відомо тільки 17.02.2021 після отримання її поштовим відправленням.

Будучи неодноразово належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Ковач І.В. на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явилися. Останні рухом справи не цікавилися, судову кореспонденцію отримували, до суду в черговий раз не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч.4 ст.294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Ковача І.В., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст.ст.268,271 КУпАП. Крім того апеляційний суд враховує заяву адвоката Ковача І.В. про розгляд апеляційної скарги у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи клопотання та апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що клопотання захисника Ковача І.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги про поновлення строку, приходить до переконання про їх слушність щодо поважності причин пропуску строку на оскарження постанови.

-3-

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а відповідно до ст. 268 цього Кодексу, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце, і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні під час розгляду справи щодо нього, інших доказів, ніж ті, які зазначені в апеляційній скарзі, щодо дати отримання постанови судді від 04.02.2021, в матеріалах справи відсутні.

З врахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права на захист особи, доводи апеляційної скарги щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає поважними, а клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає до задоволення і такий строк поновлюється.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване ,законне рішення.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

За статтею 130 КУпАП особа несе відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП передбачені розділом IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 07.11.2015 за №1395 (далі Інструкція).

Пунктом 3 розділу ІХ Інструкції передбачено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та

-4-

швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (зі змінами). Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до пунктів 2 та 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.п.6,7,8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №087548 від 05.01.2021, ОСОБА_1 05.01.2021 о 22 год. 05 хв. по вул.Головній в с.Оноківці Ужгородського району, керував автомобілем VOLKSWAGEN BORA д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 встановлено висновком медичного огляду №502/11. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

З висновку №502/11 від 05.01.2021 лікаря КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» ОСОБА_3 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

-5-

Цей висновок не суперечить вимогам як ст.266 КУпАП, так і Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735.

Також, при прийнятті рішення, судом обґрунтовано взято до уваги належним чином завірену копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ВАБ № 220 751 від 05.01.2021, згідно якої ОСОБА_1 05.01.2021 о 22 год. 05 хв., керував автомобілем по вул.Головній в с.Оноківці Ужгородського району, не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необгрунтованими. Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейським - інспектором СРПП №3 Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області - Зорівчаком В.М. законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським, всупереч доводів апеляційної скарги, дотримано вимоги ч.2 ст.251, ст.ст.256,265-2,266, 268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №087548 від 05.01.2021 складено у відповідності до вимог, встановлених ст.256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання вказаного протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо відсутності свідків на місці зупинки транспортного засобу та їх подальшої участі у процедурі проведення медичного огляду, оскільки Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, не передбачено імперативних вимог щодо наявності свідків при проведенні медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. У разі відмови від проведення медичного огляду у закладі охорони здоров`я, вищевказана Інструкція не регулює питання щодо подальшого процесуального закріплення доказів, тому дана ситуація регулюється за аналогією права, тобто за аналогією з порядком процесу оформлення матеріалів у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 виявив бажання проходити огляд в медичному закладі охорони здоров`я, пройшов його, тому участь свідків не є обов`язковою, як і для складання процесуального документу -

-6-

протоколу про адміністративне правопорушення, адже він складається на підставі медичних документів, в яких посадова особа лікар встановила певні обставини, в даному випадку факт алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Протокол серії ДПР18 №087548 від 05.01.2021 складено відносно ОСОБА_1 саме за порушення вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а не за порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України у зв`язку з відмовою від проходження особи, яка керує транспортним засобом, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги захисника Ковача І.В. про недійсність результатів медичного огляду, а відтак і недопустимість складеного відносно ОСОБА_1 медичного висновку, через те, що в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан сп`яніння, не можуть бути прийняті до уваги та не спростовують достовірність викладених у висновку даних щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог Інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи та застосовує різні методи дослідження з метою виявлення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння і на підставі сукупності отриманих даних, оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, як особа яка має спеціальні знання та кваліфікацію і несе персональну правову відповідальність за правильність свого висновку.

У зв`язку з наведеним доводи апеляційної скарги про недопустимість в якості доказу результатів проведення огляду на стан сп`яніння, є безпідставними, оскільки в основу рішення суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення обґрунтовано покладено результати його огляду лікарем КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» ОСОБА_3 .

Доводи захисника про те, що у матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на огляд в заклад охорони здоров`я, апеляційний суд також не бере до уваги, оскільки його відсутність не є беззаперечним доказом порушення з боку працівників поліції порядку направлення водія для огляду на стан сп`яніння та не спростовує порушення ОСОБА_1 п.2.9 «а» Правил Дорожнього руху України.

Відсутність в матеріалах справи даних відеофіксації з боді-камер поліцейських, не ставить під сумнів законність і обґрунтованість висновку суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ні правопорушником, ні його захисником жодних доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги щодо порушення поліцейським порядку проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченого ст.266 КУпАП, апеляційному суду надано не було.

Що стосується тверджень захисника щодо відсутності в протоколі та матеріалах справи даних про проходження огляду ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, або відмови від його проходження, то до матеріалів провадження дійсно не додано акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що огляд водія на місці зупинки не проводився у зв`язку із відмовою водія від проходження такого огляду у присутності свідків.

Разом з тим вказана обставина може підтвердити лише доводи апеляційної скарги з приводу того, що на місці зупинки працівниками поліції водію проходження огляду не було запропоновано, але не спростовує той факт, що огляд водія за його згодою було проведено у спеціалізованому медичному закладі.

-7-

Зі змісту висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що ОСОБА_1 направлено працівником поліції до спеціалізованого медичного закладу 05.01.2021 о 23 год., огляд проведено було о 23 год. 15 хв., тобто межах 2-х годин з моменту виявлення поліцейським ознак алкогольного сп`яніння у водія відповідно до положень ст.266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Також є частково слушними доводи апеляційної скарги захисника з приводу того, що працівниками поліції не було в повній мірі дотримано вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, але висновків суду, наведених в оскаржуваній постанові вони не спростовують з огляду на наступне.

Матеріали провадження дійсно не містять відомостей на підтвердження того, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки, того, що він відмовився від проходження такого огляду, або був не згідний з результатами його проведення.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не відмовився від проходження такого огляду в спеціалізованому медичному закладі та пройшов його.

Даних з приводу оскарження дій працівників поліції у порядку ст.267 КУпАП з приводу недотримання ними вказаної процедури апеляційному суду не надано.

Системний аналіз положень ст.266 КУпАП вказує на те, що огляд водія в спеціалізованому медичному закладі проводиться в разі незгоди водія з проведенням такого огляду поліцейськими, або у разі незгоди із результатами його проведення поліцейськими.

Отже, законодавець передбачив додаткові гарантії для особи бути оглянутою в спеціалізованому медичному закладі фаховим спеціалістом, пройти додаткові медичні обстеження в разі, якщо особа не довіряє проведення такого огляду працівниками поліції із застосуванням спеціального технічного засобу або незгодна із його результатами.

Тобто результатами огляду, проведеного у спеціалізованому медичному закладі, можливо спростувати результати огляду, проведеного на місці зупинки.

З огляду на наведене апеляційний суд приходить до висновку, що неповне дотримання працівниками поліції процедури направлення особи до спеціалізованого медичного закладу в даному випадку не є підставою для визнання недопустимим доказом безпосередньо висновку щодо результатів медичного огляду, який було за згодою водія проведено у спеціалізованому медичному закладі.

Доводи апеляційної скарги захисника Ковача І.В. про те, що ОСОБА_1 за встановлених у протоколі обставин не керував транспортним засобом, а знаходився поруч, апеляційний суд відхиляє як такі, що не підтверджені будь-якими доказами й спростовані доказами, які наявні в матеріалах справи. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує і те, що наявною у справі постановою про накладення адміністративного стягнення серії ВАБ № 220 751 від 05.01.2021, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП за те, що 05.01.2021 о 22 год. 05 хв. керував по вул.Головній в с.Оноківці Ужгородського району, не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

-8-

У зв`язку з наведеним та за наявності не скасованої у встановленому законом порядку постанови про застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за фактом керування ним транспортним засобом 05.01.2021 о 22 год. 05 хв. з порушенням п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України, суд апеляційної інстанції визнає встановленим факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин встановлених судом першої інстанції при визнанні судом винним ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги захисника Ковача І.В. про те, що всупереч вимог ст.268 КУпАП суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 та його захисника, всупереч відсутності даних про їх належне сповіщення про час і місце розгляду справи, апеляційний суд вважає також такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції викладених у судовому рішенні та не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, а також не свідчать про порушення права ОСОБА_1 на захист. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що: факт розгляду справи без участі правопорушника не являється підставою для скасування чи зміни судового рішення у справах про адміністративні правопорушення;, розгляд справи без участі ОСОБА_1 враховано апеляційним судом як одну з підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію захисника щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у нез`ясуванні місцевим судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Також судом першої інстанції з урахуванням вимог ст.33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП України і накладено стягнення у відповідності до санкції, зазначеного закону .

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга захисника - адвоката Ковача І.В. задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що правопорушником та його захисником не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

-9-

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника - адвоката Ковача І.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновити захиснику Ковачу І.В. строк апеляційного оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.02.2021.

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Ковача І.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.02.2021 щодо ОСОБА_4 ,- без змін.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя