Справа № 308/8788/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

16.05.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Качайла А. І., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Качайло А.І. в інтересах ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 грудня 2021 року, закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Мито под. Дюмбіером, приватного підприємця,

у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та постановою, 06 липня 2021 року, о 09 год 35 хв, у м. Ужгород, на площі Дружби Народів, 2, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «BMW 318D» н. з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв зіткнення із автомобілем марки «ВАЗ 21063» д. н. з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Качайло А. І., вважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню. Апелянт стверджує, що Ужгородський міськрайонний суд ухвалив постанову, якою визнав іншого учасника ДТП - водія ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, при цьому безпідставно і необґрунтовано визнав винуватим і водія ОСОБА_1 . Зазначає, що судовим експертом встановлено, що якщо автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 у момент зміни смуги руху автомобілем марки «ВАЗ» знаходився на виїзді з кругового перехрестя, то з технічної точки зору у цій дорожній ситуації у діях саме водія ОСОБА_2 убачається невідповідність дій вимогам правил дорожнього руху України. Між тим, апелянт стверджує, що під час розгляду справи встановлено, що момент зіткнення, як первинна фаза контактування транспортних засобів, відбувся раніше, ніж це позначено на схемі, тобто на виїзді з кругового перехрестя, отже у діях водія ОСОБА_1 відсутні будь-які порушення правил дорожнього руху. Просить постанову скасувати, ухвалити нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі й дослідженими у судовому засіданні судом першої інстанції та перевіреним апеляційним судом доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Так, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, як зазначено у статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №518336, 06 липня 2021 року, о 09 год 35 хв, у м. Ужгород, на площі Дружби Народів, 2, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «BMW 318D» н. з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв зіткнення із автомобілем марки «ВАЗ 21063» д. н. з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. З протоколу убачається, що потерпілим унаслідок ДТП є громадянин ОСОБА_2 . Окрім того, ОСОБА_1 своїми підписами засвідчив, що з протоколом ознайомлений, відомості щодо його особи правильні, копію процесуального документу отримав. Також у протоколі вказано, що у ОСОБА_1 тимчасово вилучені документи - посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 14.12.2015 та надано тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами.

Час, місце, обставини та відомості про пошкодження транспортних засобів, отриманих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди відображені у схемі місця ДТП від 06 липня 2021 року, з якою учасники дорожньо-транспортної пригоди ознайомлені, про що своїми підписами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтвердили. Так, зі схеми місця ДТП убачається, що у автомобіля марки «ВАЗ 21063» д. н. з. НОМЕР_2 , за кермом якого перебував потерпілий ОСОБА_2 пошкоджено переднє ліве крило та передні ліві двері, та потертості передньої лівої накладки на передньому бампері, а в автомобіля марки «BMW 318D» н. з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , відповідно до схеми місця ДТП, деформовані задні праві двері, є потертості ЛКФ покриття на передньому бампері праворуч та передніх і задніх дверей (а. с. 2).

Зі змісту письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 убачається, що, виїхавши на коло площі «Дружба народів», зупинився на лінії зупинки. Пропустивши чотири автомобілі з кола, почав рух на транспортний міст. Проїхавши 25 (двадцять п`ять) метрів після пішохідного переходу, його транспортний засіб об`їхав автомобіль марки «BMW 318D» н. з. НОМЕР_1 . Після удару, автомобіль потерпілого ОСОБА_2 відкинуло до бордюру, де після удару він зупинився. Після чого, водій автомобіля марки «BMW 318D» ОСОБА_1 спеціально повторно наїхав на автомобіль потерпілого. Між тим, з постанови суду першої інстанції вбачається, що потерпілий ОСОБА_2 брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, давши відповідні пояснення, що ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився і у суді першої інстанції будь-яких пояснень з обставин ДТП не давав, а також не з`явився на розгляд справи до апеляційного суду, на власний розсуд скориставшись своїми процесуальними правами.

З пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 убачається, що, рухаючись колом у бік площі «Дружба народів», у напрямку транспортного мосту, праворуч з другорядної смуги руху їхав транспортний засіб, за кермом якого був потерпілий ОСОБА_2 , який продовжував рух, не надавши перевагу автомобілю марки «BMW 318D» н. з. НОМЕР_1 , у результаті чого відбулося зіткнення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №518335, 06.07.2021, о 10 год 45 хв, водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 8.4 а, 12.3 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

На фотоматеріалах, які містяться у матеріалах справи зафіксовані транспортні засоби, а саме: автомобіль марки «BMW 318D» н. з. НОМЕР_1 та автомобіль марки «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_2 , а також пошкодження, отримані автомобілями унаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 11-14).

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суду необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винуватою особа у його скоєнні.

З матеріалів справи убачається, що місцевий суд не порушив вищевказані вимоги закону, встановивши обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 щодо порушення ним Правил дорожнього руху України.

Апеляційний суд вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не з`ясував фактичні обставини справи та не оцінив належним чином докази у їх сукупності,- апеляційний суд відхиляє, позаяк вважає, що зміст постанови свідчить про зворотне. На переконання апеляційного суду, місцевий суд дав правильну оцінку доказам, що містяться у матеріалах справи, які є належними, допустимими та достатніми та відтворюють фактичні обставини ДТП, відтак дійшов обґрунтованого висновку про те, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Протоколом про адміністративне правопорушення, який підписаний ОСОБА_1 та потерпілим ОСОБА_2 підтверджується, що ОСОБА_1 не дотримався вимог п. 13. 1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Приймаючи рішення апеляційний суд бере до уваги також приписи таких нормативно-правових актів.

Так, пунктом 13.1 ПДР передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Апеляційний суд вважає, що невідповідність дій водія автомобіля марки «BMW 318D» н. з. НОМЕР_1 вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху України у цій дорожній ситуації, обставини якої наведені у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення, знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією цієї дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 06 липня 2021 року, о 09 год 35 хв, на площі Дружби Народів, 2, у м. Ужгороді, підтверджується у тому числі схемою місця ДТП, у якій відображені не лише відомості про локалізацію пошкоджень на автомобілях, отриманих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а й напрямок руху автомобілів, дорожні знаки, дорожня розмітка 1.14.1, місце зіткнення транспортних засобів, та відстань між знаком «Пішохідний перехід» та місцем, де конкретно відбулося зіткнення, а саме через 16. 2 м від пішохідного переходу.

Отже, зі схеми місця ДТП убачається, що обидва транспортні засоби їхали у напрямку площі Б. Хмельницького, автомобіль потерпілого ОСОБА_2 рухався правою крайньою смугою, транспортний засіб, за кермом якого перебував ОСОБА_1 прямолінійно їхав лівою смугою також у бік транспортного мосту. Зі схеми місця ДТП чітко вбачається, що зіткнення транспортних засобів відбулося у зв`язку з допущеними водієм ОСОБА_1 діями.

Апеляційний суд вважає, що водій ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки «BMW 318D» н. з. НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався свого безпечного інтервалу, неналежним чином проаналізував дорожню ситуацію, порушив вказані вище вимоги Правил дорожнього руху України, у результаті чого допустив зіткнення із транспортним засобом марки «ВАЗ 21063» д. н. з. НОМЕР_2 , що знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку із подією ДТП. Вищевказане підтверджується також фотоматеріалами, на яких чітко відображено локалізацію пошкоджень обох транспортних засобів.

Вищенаведене слугує підставою для висновку, що доводи апелянта про те, що винуватцем ДТП є не ОСОБА_1 , а інший учасник ДТП - ОСОБА_2 , адже ОСОБА_1 , завершивши рух по колу та перебуваючи на підході до пішохідного переходу помітив, що транспортний засіб марки «ВАЗ 21063», за кермом якого був потерпілий ОСОБА_2 , позаяк намагався здійснити випередження автомобіля марки «BMW 318D» н. з. НОМЕР_1 з правого боку, після чого ОСОБА_1 відчув незначний удар у праву частину керованого ним автомобіля, є такими що спростовуються належними, достовірними та достатніми доказами, а тому не визнаються обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу. До того ж, для визнання вказаних доводів слушними ні ОСОБА_1 , ні його представник, адвокат Качайло А. І. не надали жодних переконливих відомостей, які можуть ставити під сумніви правильність та обґрунтованість висновків місцевого суду.

При оцінці доводів апелянта відносно того, що момент зіткнення, як первинна фаза контактування транспортних засобів, відбувся раніше, ніж це позначено на схемі, тобто на виїзді з кругового перехрестя, що свідчить, на думку апелянта, про те, що у діях водія ОСОБА_1 відсутні будь-які порушення правил дорожнього руху, такі, на переконання апеляційного суду, не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Адже, дослідивши зміст процесуальних документів, які містяться у матеріалах справи, апеляційним судом встановлено, що згідно зі схемою місця ДТП, яка є належним та достовірним доказом у справі, щодо якої жоден із учасників дорожньо-транспортної пригоди заперечень та зауважень не висловлювали, вказаний процесуальний документ не оскаржували, зіткнення автомобілів відбулося не на виїзді з кругового перехрестя, як це стверджує ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, а по прямій, а саме через 16.2 м. після дорожньої розмітки «Зебра».

Твердження апелянта про те, що судовим експертом Закарпатського НДЕКЦ МВС України зазначено, що якщо автомобіль ОСОБА_1 у момент зміни смуги руху автомобілем марки «ВАЗ 21063» знаходився на виїзді з кругового перехрестя, то з технічної точки зору у цій дорожній ситуації у діях водія «ВАЗ 21063» убачається невідповідність вимогам правил дорожнього руху України, - апеляційний суд відхиляє і вважає, що місцевий суд належно дослідив та дав об`єктивну оцінку вказаному висновку.

Так, експерт у своїх висновках у цій частині висловив припущення щодо місцезнаходження автомобілів. З оскаржуваної постанови убачається, що експертом встановлено те, що при умові, якщо автомобіль марки «ВАЗ-21063» безпосередньо перед зіткненням рухався прямолінійно на ділянці, за круговим перехрестям, і водій автомобіля марки «ВМW-318» н. з. НОМЕР_1 виконував маневр обгону або випередження автомобіля ВАЗ-21063, то з технічної точки зору, у діях водія автомобіля ВМW-318 р/н н. з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 убачається невідповідність вимогам 13.1 Правил дорожнього руху України, як і вказано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Докази, які містяться у матеріалах справи безумовно свідчать про те, що зіткнення транспортних засобів фактично відбулося не на виїзді з кругового перехрестя, а саме на відстані 16. 2 метра від пішохідного переходу, який знаходиться за круговим перехрестям.

Доводи апелянта про те, що у діях водія ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, що підтверджується постановою Ужгородського міськрайонного суду, апеляційний суд вважає такими, що жодним чином не впливають на висновки місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, які викладені в оскаржуваній постанові. При цьому апеляційний суд зазначає, що, з огляду на те, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, при розгляді справи про вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, апеляційний суд не вправі давати оцінку діям осіб, інших учасників дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з цим, апеляційний суд звертає увагу на те, що під час розгляду апеляційної скарги адвокатом Качайлом А. І. не наведено переконливих відомостей, які спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як спосіб самозахисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винуватим у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на нього накладено в межах санкції вищевказаної статті, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

При цьому апеляційний суд бере до уваги і те, що відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення вжиття заходів по встановленню осіб, які вчинили адміністративні правопорушення на транспорті, у тому числі при керуванні транспортними засобами, їх огляд, складання протоколів про адміністративні правопорушення, з`ясування обставин, за яких скоєно правопорушення, встановлення свідків (очевидців) події та їх допиту, вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, збирання інших доказів у підтвердження вини особи, покладаються на органи Національної поліції, їх територіальні підрозділи, що можливості збирання додаткових доказів для з`ясування обставин цієї дорожньо-транспортної пригоди вичерпані, що чинним КУпАП не передбачено повторне складання протоколу про адміністративне правопорушення з обставин ДТП чи внесення до складеного протоколу тих чи інших змін не передбачено, що сторона захисту не вказувала на неповноту та поверховість при перевірці обставин ДТП і не клопотала про направлення матеріалів справи на додаткову перевірку.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій - шостій цієї статті.

Апеляційний суд вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, адже матеріалами справи підтверджено, що 06.07.2021 ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, від моменту скоєння правопорушення минуло більше трьох місяців. Тому враховуючи те, що на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення закінчився строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП і тому, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване судове рішення..

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате піддягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не має права самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу стороною захисту не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Качайло А. І. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 грудня 2021 року, якою на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН