Справа № 946/3829/22
Провадження № 3/946/1353/22
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 червня 2022 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Болград Одеської області, громадянина України, молодшого інспектора прикордонної служби 2-ої категорії відділу прикордонної служби м. Ізмаїл, в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ,

за ч. 4 ст. 172-11, ч. 2 ст. 172-19, ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:
06.06.2022 о 08:00 годині військовослужбовець молодший сержант ОСОБА_1 без поважних причин не з`явився на військову службу до військової частини НОМЕР_1 тривалістю до десяти діб в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.172-11 КУпАП.

Крім того, 06.06.2022 о 20:50 годині ОСОБА_1 порушив правила поводження зі зброєю та боєприпасами, а саме залишив зброю АК-74 (№ НОМЕР_3 ), 115 набоїв, ПМ (№ НОМЕР_4 ) та 16 набоїв без нагляду за місцем проживання іншої особи за адресою: АДРЕСА_1 , в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-19 КУпАП.

Також, 06.06.2022 о 21:00 годині ОСОБА_1 перебував на території військової частини НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.172-20 КУпАП

ОСОБА_1 у судовому засіданні в повному обсязі визнав вину у вчиненні зазначених правопорушень та розкаявся в їх вчиненні, зазначивши, що він з товаришем вживав алкогольні напої напередодні, а тому залишив за його місцем проживання зброю та боєприпаси, а також у зв`язку з тим, що перебував у стані сп`яніння не з`явився на службу 06.06.2022 о 08:00 год. та в це же день у стані сп`яніння знаходився на території військової частини.

Крім повного визнання вини притягуваним ОСОБА_1 , його вина у самовільному залишенні військової частини, порушенні правил поводження зі зброєю, а також речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, та у появі військовослужбовця на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду повністю підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до даних протоколів про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 в умовах особливого періоду 06.06.2022 без поважних причин не з`явився на військову службу до військової частини НОМЕР_1 , порушив правила поводження зі зброєю та боєприпасами, а саме залишив зброю АК-74 (№ НОМЕР_3 ), 115 набоїв, ПМ (№ НОМЕР_4 ), 16 набоїв без нагляду за місцем проживання іншої особи та був перебував на території військової частини № НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби.

Крім того, вина ОСОБА_1 також підтверджується даними рапорту заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », книги видачі зброї та боєприпасів, довідки №1745 від 06.06.2022, згідно з якій ОСОБА_1 06.06.2022 о 22:21 годині перебував у стані алкогольного сп`яніння, результати дослідження за допомогою алкотестера «Алкофор 505» 2,532 ‰ алкоголю, а також письмовими поясненнями самого притягуваного ОСОБА_1 , які долучені до протоколів про адміністративні правопорушення.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 172-11, ч.2 ст. 172-19, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в їх вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Крім того, суд також враховує положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до яких, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З урахуванням вказаних обставин та норм чинного законодавства суд вважає, що буде достатнім і необхідним у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП накладення на ОСОБА_2 основного адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, а саме правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, суд не вбачає.

За місцем служби ОСОБА_1 характеризується посередньо.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , кількість та характер вчинених ним адміністративних правопорушень, суд вважає, що для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, достатнім і необхідним у відповідності до ч. 2 ст.36 КУпАП є накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу, але у розмірі ближче до верхньої межі, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме в межах санкції ч. 3 ст.172-20 КУпАП, оскільки в даному випадку таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення, передбаченого санкцією ч. 3 ст.172-20 КУпАП, а саме такого стягнення, як арешт з утриманням на гауптвахті.

В силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2022, що складає 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суд

постановив:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 172-11, ч. 2 ст. 172-19, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 4 590 (чотири тисячі п`ятсот дев`яносто) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І.Яковенко