Житомирський апеляційний суд
Справа №935/2221/21 Головуючий у 1-й інст. Щербаченко І. В.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 10 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 002513 від 31.05.2021, ОСОБА_1 31.07.2021 о 02:25 годині в м. Коростишів, по вулиці Польова керував автомобілем Форд Транзіт, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія, за допомогою газоаналізатора алкотест «Драгер 6820», що підтверджується тестом №274 від 31.07.2021, результат 1,71‰ проміле, чим порушив вимоги 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На постанову суду захисник Міхненко С.С. подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому зазначена постанова підлягає скасуванню.

Вважає, що суд обґрунтував свої висновки на неналежних та недопустимих доказах, а зокрема результатах огляду проведеного з використанням Drager Alcotest 6810, який не пройшов калібрування, а також на відеозаписах здійснених на пристрої, які не є спеціальними технічними приладами, що використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху.

Крім того зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення та акт огляду на стан сп`яніння не підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності та зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису, але така відмова нічим не підтверджена.

Зазначає, що під час огляду ОСОБА_1 та складання щодо нього адміністративного протоколу, працівники поліції порушили положення ст. 266 КУпАП України, оскільки не залучили до цієї процедури двох свідків.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту п. 2.9 ПДР слідує, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В п. 7 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 визначено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 124964 від 31.07.2021, результатом тестування на алкоголь до протоколу №274, відповідно до якого результати огляду становлять 1,71‰ проміле та доданими фрагментами відеозаписів з місця огляду.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №822253 від 31.07.2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5, 6 ст. 121, ч 2, 8 ст. 122, ст. 125 КУпАП. Зазначена постанова, в установленому законом порядку не оскаржена.

З матеріалів справи, в тому числі відеозапису вбачається, що у працівників поліції були підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки певні ознаки (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці) свідчили, що останній може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а також керував транспортним засобом.

З відеозапису вбачається, що в 02:30 год. працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці за допомогою газоаналізатора алкотестера «Драгер 6820», який визначив результат 1,71 проміле, результат тесту ОСОБА_1 не заперечував, не бажав повторно проходити огляд у медичному закладі.

Доводи апеляційної скарги захисника про недопустимість такого доказу як результати тестів, з підстав відсутності сертифіката на використаний технічний засіб Алкотест «Драгер 6820», а також свідоцтва про проходження повірки цим засобом є надуманими, доказів, що підтверджують ці доводи він не надав.

Разом з тим, з чек-тесту слідує, що процедуру калібрування було проведено 12.01.2021 року, а тому працівники поліції мали право використовувати цей засіб у продовж одного року з цієї дати.

Таким чином, вимірювальний прилад, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння відповідає вимогам закону, тому його показники не викликають сумнівів. (а.с. 5)

Доводи апелянта про те, що оптичний диск із відеозаписом є неналежним доказом, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня інформація про технічний пристрій, яким здійснено відеофіксацію, суд вважає необґрунтованими.

Право працівників поліції застосовувати технічні засоби відеозапису під час проведення огляду осіб на стан сп`яніння передбачене ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Відсутність інформації про номер та серію відеокамери, дати її виробництва, назви, відомостей про особу, яка здійснила упакування диску та її підписи, відомостей про джерело походження відеозапису, відсутність у матеріалах свідоцтва, що стосується технічного приладу "відеокамери" - ніяким чином не спростовує встановлених судом обставин, оскільки долучений до протоколу відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки отриманий у встановленому законом порядку, не містить ознак фальсифікації.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо нього адміністративного стягнення.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Міхненка Сергія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 10 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук