Справа № 692/355/22
Провадження № 3/692/298/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року смт. Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 397035 від 25.04.2022р., в смт. Драбів, вул. Бакаївська, 53, водій автомобіля Honda Civic, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , 25.04.2022р. о 11:30 год. при зміні напрямку руху не переконався у безпеці та скоїв наїзд на перешкоду (паркан), внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, травмованих немає, чим порушив вимоги п. 10.1/2.3.б ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 пояснив, що рухався на власному автомобілі по вул. Бакаївській в смт. Драбів. Дорога була рівною, однак дорожнє покриття має ями. Після потрапляння до однієї з таких ям у нього спустило колесо, автомобіль потягнуло на узбіччя, де була слизька трава, тому він зачепив огорожу. Власника домоволодіння вдома не було, тому він поставив автомобіль вдома та повернувся до даного домоволодіння на велосипеді, де був затриманий працівниками поліції. Пошкоджень майну не нанесено, його автомобіль пошкоджень не отримав. Вважає, що факту ДТП не було. Вказав, що працівники поліції при ньому схему місця ДТП не складали, він її не підписував.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвоката Брус С.М. зазначив, що його клієнт під час руху за вказаною адресою потрапив до ями на дорозі, внаслідок чого колесо втратило герметичність та спустило, через що автомобіль потягло в бік узбіччя та він дотично зіткнувся з огорожею домоволодіння по АДРЕСА_2 , залишивши подряпини на огорожі. Пошкодження огорожі незначні, автомобіль пошкоджень не отримав, маються тільки подряпини на бампері, збитків не завдано. Тому вважає, що у даній події відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Клопотав про закриття справи на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП та доручення до матеріалів справи фото автомобіля ОСОБА_1 щодо наявних пошкоджень та допит у якості свідка ОСОБА_2 .

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка гр. ОСОБА_2 пояснив, що проживає в АДРЕСА_2 . Йому зателефонували сусіди та повідомили, що автомобіль пошкодив йому огорожу. Тому він викликав працівників поліції, якими було складено протокол. Саму подію не бачив. Виявлені пошкодження незначні у вигляді подряпин на 2 секціях огорожі. Пояснення у нього не відбирали, поліцейські самі заповнили бланк, який він підписав, проглянувши зміст. У схемі місця ДТП не розписувався. Претензій до ОСОБА_1 не має.

Суддя, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх осіб, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

У КУпАП визначено форму та передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановлюється в конкретній справі. У вищевказаних процесуальних документах, зокрема, необхідно викласти всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, і обґрунтувати наявність складу правопорушення та його кваліфікацію.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Згідно диспозиції ст. 124 КУпАП відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 26 постанови пленуму ВСУ "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 року N 14 - суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Згідно сформованої в протоколі серії ДПР 18 № 397035 від 25.04.2022р., гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1/2.3.б ПДР.

Згідно положень п. 1.10 ПДР України дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Згідно п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 2.3 б ПДР України водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

На підтвердження вини гр. ОСОБА_1 до матеріалів справи додані:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 397035 від 25.04.2022р., згідно якого водій автомобіля Honda Civic, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 25.04.2022р. о 11:30 год. в смт. Драбів, вул. Бакаївська, 53, при зміні напрямку руху не переконався у безпеці та скоїв наїзд на перешкоду (паркан), внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, травмованих немає, чим порушив вимоги п. 10.1/2.3.б ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Протокол у графі відомостей про свідків чи потерпілих не заповнено. В розділі «До протоколу додаються» вказано: пояснення, схема ДТП, матеріали справи. Протокол містить відмітку про відмову ОСОБА_1 від надання пояснень та підпису протоколу, при цьому копія протоколу у матеріалах справи відсутня;

- копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 397034 від 25.04.2022р. відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП;

- копія рапорту на ім`я начальника ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, зареєстрованого 25.04.2022р. за № 891, згідно якого 25.04.2022р. о 12:06 год. зі служби «102» від ОСОБА_2 надійшло повідомлення що невідома особа на авто Хонда Сівік НОМЕР_2 допустила зіткнення з парканом його домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 та зникла;

- схема місця ДТП, яка сталася 25.04.2022р. о 11:30 год. на вул. Бакаївська, смт. Драбів, в якій відсутні відомості про склад учасників ДПТ, транспортні засоби, нанесені пошкодження. Вказана схема містить відмітку про ознайомлення з нею ОСОБА_1 , при цьому його підпис на схемі відсутній;

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 9, від 25.04.2022р., згідно якого ОСОБА_1 станом на 13:00 год. перебуває у стані алкогольного сп`яніння 1,7 проміле у повітрі, що видихається.

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 25.04.2022р.

Інших доказів вини особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зокрема пояснень свідків чи потерпілих надано не було.

У матеріалах не зазначено, які саме пошкодження отримані в результаті ДТП. Суд звертає увагу на той факт, що схема ДТП оформлена неналежним чином, оскільки в ній також не зазначено, які пошкодження отримано в результаті ДТП. Окрім цього дана схема не підписана особою, що притягається до адміністративної відповідальності. При розгляді справи ОСОБА_1 заперечено факт пошкодження транспортного засобу, паркану в результаті ДТП, натомість матеріали справи не містять доказів, які б доводили, що в результаті ДТП пошкоджено транспортний засіб та майно.

Як вбачається з диспозиції ст. 124 КУпАП, об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого даною нормою, характеризується наступними елементами: діянням тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, яке може бути виражене як у дії так і в бездіяльності; наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; а також причинним зв`язком між наведеними діянням та наслідками.

Дослідивши дані докази суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні відомості які б поза розумним сумнівом вказували на порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.1 та п. 2.3 Б ПДР України, а також достатні відомості, які б свідчили про пошкодження як транспортного засобу ОСОБА_1 так і майна ОСОБА_2 , який в судовому засіданні факт нанесення пошкоджень його майну та завдання матеріальних збитків не підтвердив. При цьому протокол про адміністративне правопорушення, який по своїй суті є актом обвинувачення та яким визначено межі судового розгляду взагалі не містить відомостей, хто є потерпілим по справі. Письмові пояснення ОСОБА_2 мають суттєві розбіжності з поясненнями, наданими ним у судовому засіданні в частині обставин виявлення адміністративного правопорушення та нанесених пошкоджень і суми завданих збитків, тому оцінюються судом критично. Більше того, вказані письмові пояснення не узгоджуються з даними рапорту помічника чергового органу поліції в частині обставин виявлення адміністративного правопорушення.

Натомість стороною захисту надано як копію розписки ОСОБА_2 про відсутність претензій до ОСОБА_1 , так і фото транспортного засобу сірого кольору, з яких його пошкодження не вбачаються.

Враховуючи викладене вище судом встановлені не всі складові елементи об`єктивної сторони даного правопорушення. Зокрема відсутні наслідки у вигляді пошкодженого майна, і, відповідно відсутній причинний зв`язок між діями особи та наслідками, які не встановлені.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з вимогами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні від 26.06.2008 року у справі "Ващенко проти України "Європейський суд вказав, що: «"обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)».

У рішенні від 25.07.2000, у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.»

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Оскільки додані до матеріалів справи докази не містять достатніх даних, які б поза розумним сумнівом вказували на порушення ПДР ОСОБА_1 під час керування належним йому автомобілем Honda Civic, д.н.з. НОМЕР_1 при обставинах, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №397035 від 25.04.2022р., яким визначено межі даного судового розгляду, отримання транспортним засобом механічних пошкоджень, пошкодження іншого майна та завдання матеріальних збитків, тому суддя приходить до переконання, що достатніх, допустимих та безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП суду не надано, його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом не доведена, тому склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП в його діях відсутній, тому вказана справа підлягає до закриття.

Керуючись вищевикладеним та п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана скарга до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.О. Левченко