Справа № 346/2765/21
Провадження № 3/346/18/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Беркещук Б.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Коломийського районного відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, українця, громадянина України,

- за ст. 130 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ААБ №244126 від 11.06.2021 ОСОБА_1 в м. Коломия по вул. Сахарова керував транспортним засобом марки БМВ 735 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, нечітка хода, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність ч.2 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заперечення згідно яких зазначив що з протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП не згідний . 11.06.2021 близько 01 год його попросив знайомий з вигляду чоловік на ім`я ОСОБА_2 під`їхати з ним на його, ОСОБА_3 автомобілі до АЗС купити бензин . Оскільки він, ОСОБА_3 не мав водійського посвідчення, то відмовив ОСОБА_2 , на що останній запропонував особисто сісти за кермо. Вони разом поїхали на автомобілі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 був за кермом, а він на пасажирському сидінні. По вул. Сахарова в м. Коломия вони побачили позаду них автомобіль поліції, на що ОСОБА_2 різко зупинив автомобіль та крикнув:»Тікаємо» . Перелякавшись та побачивши, що ОСОБА_2 відкрив двері та втік, він , ОСОБА_3 також почав тікати. Працівники поліції його спіймали, однак на його заперечення, що він не був за кермом, не реагували. Вказує, що відмовився від проходження медичного огляду та від підпису документів. Протокол було складено без його участі, з змістом протоколу його не ознайомлювали, копії не вручали. В долученому акті на стан алкогольного сп`яніння, не зазначено за допомогою якого технічного засобу буде здійснюватись огляд , не вказана дата складання акту . Направлення на огляд водія складено 11.06.2021 о 02.05 год вже після складання протоколу, якого складено 11.06.2021 о 01.25 год , тобто до відмови від огляду на стан сп`яніння . З долученої довідки з бази даних Армор не вбачається чи постановлена відносно нього, ОСОБА_4 постанова за ч.1 ст. 130 КУпАп набрала законної сили , що підтверджувало б правильність кваліфікації інкримінованого йому діяння за ч.2 ст.130 КУпАп . Також, наявні розбіжності в рапорті інспектора поліції, де зазначено, що було складено протокол про адмінправопорушення за ч.1 ст. 130 КупАп щодо ОСОБА_1 та протоколі серії ААБ 244126, тому вважає, що після повернення матеріалів справи на доопрацювання, постанова суду не виконана. Просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАп.

Враховуючи подане заперечення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи суд доходить таких висновків.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд на стан сп`яніння може проводитися поліцейським на місці вчинення правопорушення або у медичному закладі, що входить до спеціально затвердженого переліку.

Огляд на стан сп`яніння у медичному закладі проводиться у разі відмови водія від огляду поліцейським, у разі незгоди з результатами огляду поліцейським, якщо у водія є ознаки перебування під впливом лікарських або наркотичних препаратів, а також якщо водій став учасником ДТП в якому є постраждалі.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою відповідальність передбачену ч.1 ст.130 КУпАП

Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягне за собою відповідальність передбачену ч.2 ст.130 КУпАП

Суд звертає увагу, що у протоколі серія ААБ № 244126 від 11.06.2021 відсутні посилання на повторність вчинення порушення. Суд погоджується з посиланням ОСОБА_3 на те, що з долученої до матеріалів справи довідки з бази даних Армор не вбачається чи винесена відносно останнього постанова за ч.1 ст. 130 КУпАп набрала законної сили, що підтверджувало б правильність кваліфікації інкримінованого йому діяння за ч.2 ст.130 КУпАп . Також, наявні розбіжності в рапорті інспектора поліції, де зазначено, що було складено протокол про адмінправопорушення за ч.1 ст. 130 КупАП щодо ОСОБА_1 та згаданому протоколі .

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 251 КУпАПобов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. У рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєв проти Росії та Карелін проти Росії» суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 31 Закону України „Про Національну поліцію « поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У ст. 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотриманняправил дорожнього руху.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фотоі кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затвердженанаказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999 передбаченого, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженоїнаказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбаченого, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом був досліджений відеозапис з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, та з переглянутого у судовому засіданні відеозапису події вбачається, що працівник поліції біля припаркованого автомобіля запитує ОСОБА_3 , який знаходився також біля припаркованого автомобіля, чи буде останній проходити огляд на стан сп`яніння на що ОСОБА_3 відповів, що він є пасажир даного автмобіля. Неодноразово ОСОБА_3 просить представити відео чи інший доказ, що він керував транспортним засобом, на що працівники поліції не відповідали, та повторно запропонували пройти огляд на стан сп`яніння . Жодних інших даних відеофайл не містить.

Суд погоджуться, про відсутність даних про роз`яснення ОСОБА_3 його прав та обов язків, не зафіксовано складення протоколу та інших процесуальних документів, вручення копії протоколу. На оптичному диску міститься один відеофайл, який не є інформативним, оскільки неможливо встановити всі обставини події. Відеозапис події не відображає об`єктивну сторону інкримінованого ОСОБА_3 правопорушення.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті»керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Матеріали справи не містять беззаперечних доказів керування ОСОБА_3 транспортним засобом . Також, суд зауважує,що матеріали справи містять диск з відеофайлом, однак у згаданому протоколі у графі «До протоколу додаються» відсутні відомості про диск з відеофайлом .

Крім того, в долученому акті на стан алкогольного сп`яніння не зазначено за допомогою якого технічного засобу буде здійснюватись огляд, не вказана дата складання акту. Також, як встановлено , направлення на огляд водія складено 11.06.2021 о 02.05 год. вже після складання протоколу, який складено 11.06.2021 о 01.25 год., тобто до відмови від огляду на стан сп`яніння. Враховуючи наведене, наявними доказами неможливо встановити винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті1,3, частина друга статті19 Основного Закону України).Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Зважаючи на викладене, даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП не доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

У відповідності до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.7, 33, 44-3, 221, 245, 247, 251, 252, 256, 268, 283- 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП закрити на підставі ст.247 п.1 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Беркещук Б. Б.