Справа № 339/113/22 307
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2022 року м. Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О. С., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,
за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
якому роз"яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст. 268 КУпАП,
В С Т А Н О В И В :
З протоколу про адміністративне правопорушення від 01 квітня 2022року серії ВАБ № 436413 вбачається, що ОСОБА_1 01 квітня 2022 року о 16:00год. по місцю свого проживання АДРЕСА_1 вчинив насильство в сім`ї до свого брата ОСОБА_2 : обзивав нецензурними словами та погрожував фізичною розправою.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, вказав, що того дня насправді конфлікт виник у його сина ОСОБА_3 , який нещодавно приїхав до нього в гості з ОСОБА_2 (потерпілим) з приводу того, що потерпілий чинить йому перешкоди в користуванняі спільним будинковолодінням, отриманим ним та братом в порядку спадкування. Зокрема, син спитав у ОСОБА_2 чому він проживає у будинку, в той час як його батько живе у літній кухні та між ними виникла сварка, і потерпілий викликав поліцію. Особисто він ніяких насильницький чи психологічних дій до свого брата не вчиняв.
Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що він з братом ОСОБА_1 проживають в одному будинку, між ними часто виникають саварки з приводу порядку користування ним. Того дня ОСОБА_1 прийшов додому п"яним, обзивав його нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, тому викликав поліцію. На наступний день брат сказав, що нічого не пам"ятає та просив вибачення.
Свідок ОСОБА_3 вказав, що прийшов з батьком ОСОБА_1 до будинку та зробив зауваження брату ОСОБА_4 з приводу того, чому його батько проживає в літній кухні, а він в будинку. ОСОБА_5 нічого не відповів, однак викликав поліцію. Коли приїхали працівники поліції, то запитали у ОСОБА_6 (потерпілого) чи його хтось ображав, нащо останній відповів, що ні.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 ,потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , дослідивши письмові докази, суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 245 КпАП України, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненому надано:
- протокол про адміністративне правопорушення від 01 квітня 2022року серії ВАБ № 436413 в якому вказано, що 01 квітня 2022 року о 16:00год. по місцю свого проживання по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , вчинив насильство в сім`ї до свого брата ОСОБА_2 , а саме, обзивав нецензурними словами та погрожував фізичною розправою (а.с.1);
- заяву ОСОБА_2 від 01 квітня 2022 року, в якій просить притягнути до адміністративної відповідальності його брата ОСОБА_1 з приводу того, що він 01 квітня 2022 року з ним вчинив сварку, обзивав нецензурними словами, погрожував фізичною розправою (а.с.3);
- письмові поясненням ОСОБА_2 , з яких вбачається, що 01 квітня 2022 року близько 16 год. по місцю проживання виникла сварка з братом, який обзивав його нецензурними словами, погрожував фізичною розправою,чим принижував його честь та гідність(а.с.4).
Разом з тим, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).
Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності.
Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Відповідальність за змістом ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що ставиться у вину ОСОБА_1 настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Проте, обов`язковою умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП є вчинення не будь-яких діянь, зазначених у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а лише тих, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
З системного аналізу діючого законодавства встановлено, що ознаками завдання шкоди фізичному здоров`ю, окрім іншого є синці, забиті місця, відсутність зубів, ушкодження кісток та м`яких тканин, наявність частково залікованих попередніх травм, сліди укусів, опіки незвичайної форми і на різних частинах тіла, втрата ваги, зневоднення тощо.
Завдання шкоди психологічному здоров`ю потерпілого звернення за психологічною допомогою, наявність скарг психосоматичного характеру, страхи, необумовлена тривожність, відчуття безпорадності, залякування, погрози виконання певних дій потерпілою під тиском кривдника, надмірне збудження, безсоння тощо.
Отже, необхідні докази, що містять наочні ознаки існування факту завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Однак, в матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази про те, що під час сімейної сварки ОСОБА_1 діяв з умислом спричинити ОСОБА_2 шкоду психічному чи фізичному здоров`ю, а як убачається з пояснень сторін та свідка, умисел ОСОБА_1 був спрямований на вирішення питань побутового характеру.
Вказавши про вчинення ОСОБА_1 насильства в сім"ї (нецензурна лайка та погрози) щодо потерпілого, орган, який склав протокол про адміністративне правопорушення не встановив і не розкрив суб`єктивну сторону правопорушення.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.
Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, що має доводитися в суді, а не судом.
Формулюючи обвинувачення щодо особи, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії» від 30 травня 2013 р., у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Проте, працівники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 знехтували вказаними вимогами закону, оскільки викладене ними формулювання у протоколі про адміністративне правопорушення є неконкретним, внаслідок того, що не містить в собі необхідні ознаки об`єктивної сторони, передбачає ознаки - настання наслідків насильства, зокрема, завдання психічному здоров`ю потерпілого, яка могла бути чи була завдана, тобто не відповідає диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП, що унеможливлює розгляд справи.
Відтак, даний протокол не може бути доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення щодо потерпілого ОСОБА_2 .
Також, під час судового розгляду не здобуто доказів, із огляду матеріалів справи та пояснень сторін, наявності умислу у ОСОБА_1 на вчинення дій, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме, насильства в сім`ї, передбаченого диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Обов`язок щодо належного складення протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладений на суд.
Так, відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно приписів ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З врахуванням викладеного та керуючись ч.1 ст. 173-1, ст. 247, 283, 284 КУпАП,-
П О С Т А Н О В И В :
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного через Болехівський міський суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Головенко О.С.