Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2022 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 вересня 2021 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 06.07.2021, о 18.00 годин в селі Горзвин, Луцького району, Волинської області, керував транспортним засобом, «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді незаконною. Посилається на те, що судом першої інстанції справу розглянуто з порушенням вимог ст.279 КУпАП. Зазначає, що він підписав чистий бланк протоколу, а відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки про це його поросив поліцейський. Також зазначає, що місце вчинення правопорушення, яке зазначено в протоколі, не відповідає дійсності. Просить постанову судді скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження у справі.

ОСОБА_1 та його захисник Поліщук В.А. в судове засідання 03.06.2022 не з`явилися, про причини неявки апеляційний суд не повідомили, хоча про час, дату та місце вказаного судового засідання повідомлялися завчасно та належним чином, що підтверджується телефонограмою від 24.05.2022, яка міститься в матеріалах справи (а.с.60).

Жодних клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП, їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, який підтримували апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, пояснення свідків, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримався.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони.

Положення пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, регламентують, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 457806 від 06 липня 2021 року (а.с.1), який складений поліцейським відносно водія ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП в присутності свідка, зафіксована відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

У вказаному протоколі ОСОБА_1 власноручно написав, що «з протоколом згідний, вину свою визнає» (а.с.1), відеозаписом з бодікамер працівників поліції (а.с.3), а також іншими матеріалами справи.

Твердження сторони захисту про відсутність двох свідків при складенні протоколу щодо ОСОБА_1 є безпідставними, так як не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Так, частину 2 статті 266 КУпАП, яка зобов`язувала проведення огляду на місці зупинки у присутності двох свідків було змінено та 17 березня 2021 року вона чинна в іншій редакції, де визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, і тільки в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків.

В даному випадку працівник поліції використав спеціальні технічні засоби, а саме бодікамеру, що підтверджується відеозаписом, який знаходиться в матеріалах справи (а.с.3).

Крім того, відеозаписи які містяться у матеріалах справи та перегляд їх змісту вказує на те, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксована належним чином.

Доводи апелянта про підроблення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки пояснення в протоколі він не написав, а також не ставив свій підпис є необґрунтованими, оскільки суперечать доказам, які містяться в матеріалах справи.

Зокрема, будучи допитаним під час апеляційного розгляду працівник поліції ОСОБА_3 суду пояснив, що на планшет поступив виклик про те, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом марки «ВАЗ» в стані алкогольного сп`яніння. Коли їхали до села Горзвин, ним на зустріч рухався транспортний засіб під керуванням самого ОСОБА_1 .. Після зупинки автомобіля у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а тому було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку. Всі дії фіксувалась на бодікамеру. ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, при цьому свою провину визнав, про що власноручно вказав в протоколі, складеному щодо нього. При цьому зазначив, що протокол заповнювався в присутності ОСОБА_1 ..

Пояснення свідка ОСОБА_3 повністю підтвердив і працівник поліції ОСОБА_4 , який також був допитаний судом апеляційної інстанції, давши аналогічні пояснення. Також вказав, що протокол про адміністративне правопорушення складався в присутності ОСОБА_1 ..

З приводу можливої підробки протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 звертався з відповідним повідомленням про вчинення кримінального правопорушення до Територіального управління ДБР розташованого у м. Львові.

Згідно відповіді на запит апеляційного суду, слідчий Територіального управління ДБР розташованого у м. Львові Дідух Василь повідомив суд, що ТУ ДБР розташованого у м. Львові проводилося досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, за зверненням ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення. За результатами досудового розслідування 01 березня 2022 року прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (а.с.57).

Таким чином, наведеними поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відповіддю з ТУ ДБР, розташованого у м.Львові повністю спростовуються доводи ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення складався за його відсутності.

Також не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 на те, що він не керував транспортним засобом, так як вони прямо суперечать матеріалам справи.

Як вбачається з відеозапису відеореєстратора працівників поліції, водій автомобіля «ВАЗ» рухається дорогою на зустріч працівникам поліції, після того, як водій побачив транспортний засіб поліцейських, він зупинився на узбіччі. При цьому видно, що в автомобілі за кермом перебував саме ОСОБА_1 (а.с.3).

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.

Апеляційним судом у повному обсязі досліджені та проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи та були надані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисником під час розгляду справи в апеляційній інстанції.

На підставі наведених доказів слід дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні за ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами.

Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 вересня 2021 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов