Справа № 454/4869/21 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 33/811/455/22 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Матвійчук Галини Михайлівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Матвійчук Галини Михайлівни на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 12 квітня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , студента ДНЗ «Угнівський аграрно-будівельний ліцей», до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

цією постановою визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч)грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20коп. судового збору.

Згідно з постановою судді, 15.12.2021р. близько 19.00год. по вул.Л.Українки в с.Забужжя Червоноградського району Львівської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2106» р.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці) та відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.

Не погоджуючись з даною постановою, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Матвійчук Г.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати як незаконну постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 12 квітня 2022 року, та прийняти нову постанову, якою закрити адміністративне провадження на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, винесеною судом з порушенням норм процесуального права за неповного скасування всіх фактичних обставин справи, що є підставою для її апеляційного оскарження.

Вказує, що при винесенні оскаржуваної постанови судом не було взято до уваги пояснення апелянта, пояснення свідка ОСОБА_2 , документальні докази щодо технічної несправності транспортного засобу за керування яким ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності. Вказує, що суд обмежився лише дослідженням протоколу та актів складених працівниками поліції, з яких, вважає захисник, неможливо зробити беззаперечний висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що судом не було враховано наступні обставини, зокрема, те, що під час руху транспортний засіб вийшов з ладу та став некерованим, оскільки швидкість автомобіля була невеликою, ОСОБА_1 зміг загальмувати та з`їхати на узбіччя дороги, заглушивши двигун, ОСОБА_1 спробував усунути несправність транспортного засобу самостійно на місці, однак двигун працював та жодна передача не вмикалася, що унеможливлювало подальше пересування транспортним засобом. ОСОБА_1 закрив автомобіль на ключ та пішки відправився до будинку своєї дівчини. В подальшому, повернувшись до автомобіля ОСОБА_1 ще декілька разів спробував зрушити з місця, однак залишався несправним. ОСОБА_1 зателефонував своєму знайомому, який має евакуатор, та очікував останнього в авто, яке було припаркованим на узбіччі дороги.

Стверджує, що судом першої інстанції не було враховано даних пояснень ОСОБА_1 та покликання захисника на відсутність в матеріалах справи відео фіксації адміністративного правопорушення, того, що працівникам поліції жодним чином не зафіксовано ні факту керування транспортним засобом, ні точної дати, ні часу, ні процедури складання протоколів чи відмови апелянта від освідування на місці події та/або в лікарській установі, з яких можна від слідкувати послідовність дій працівників поліції та дій довірителя.

Наголошує, що з відео фіксації наявної в матеріалах справи вбачається, що працівниками поліції не дотримано вимог наказу МВС України від 18.12.2020 №1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису». Так, на компакт-диску наявний єдиний короткий фрагмент відео-фіксації, з якого неможливо встановити наявність події адміністративного правопорушення, ні особи порушника, працівників поліції чи інших осіб, ні місцевості де відбувається подія, ні транспортних засобів як ОСОБА_1 так і працівників поліції.

Вважає, що суд першої інстанції з метою перевірки даних обставин мав викликати в судове засідання свідків події адміністративного правопорушення, які зазначені в протоколі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які мали б підтвердити чи спростувати обставини справи та факт керування довірителем транспортним засобом, в тому числі в стані алкогольного сп`яніння.

Акцентує, що покладені в основу оскаржуваної постанови докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме визнання вини у скоєнні іншого правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП та сплата ним штрафу за вказане правопорушення - не заслуговують на увагу, оскільки працівниками поліції йому на місці події не роз`яснено, що для винесення даної постанови необхідно не лише відсутність документів, а також і наявність факту керування транспортним засобом (якого за технічної несправності автомобіля зафіксовано не могло бути) та в матеріалах справи відсутні докази, що працівники поліції зупиняли апелянта під час руху з будь-яких підстав.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Матвійчук Г.М., яка підтримала доводи апеляційної скарги та не заперечила проти розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність заст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 044479 від 15.12.2021 (а.с.1), актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.12.2021 (а.с.3), відеозаписом події, який розміщений на DVD-R диску (а.с.6), постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не а автоматичному режимі серії БАВ №470194 (а.с.7).

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 044479 від 15.12.2021 (а.с.1), з якого вбачається, що 15.12.2021р. близько 19.00год. по вул. Л.Українки в с.Забужжя Червоноградського району Львівської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2106» р.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці) та відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.

Так, факт відмови ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом події, який містить фіксацію обставин події, з яких вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу інспектора пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також у закладі охорони здоров`я відмовився.

Крім цього, факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння підтверджено направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради».

Факт керування транспортним засобом стверджується наявною у матеріалах справи копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 470194 від 15.12.2021 з якої вбачається, що 15.12.2021 року о 20 год. 10 хв. в с.Забужжя по вул. Л.Українки, 12, Сокальської ОТГ керував транспортним засобом «ВАЗ 2106» р.н.з. НОМЕР_1 та не пред`явив для перевірки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкового спростування, чим порушив п.2.1 А ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП (а.с.7).

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Таким чином, наявні у справі докази, яким суддя першої інстанції надав належну оцінку, у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови судді, при апеляційному перегляді не встановлено.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 12 квітня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Матвійчук Галини Михайлівни - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк