Справа № 137/292/22
Провадження № 33/801/408/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Желіховський В. М.
Доповідач: Якименко М. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Якименко М.М., з участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Захарчука М.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Літинського районного суду Вінницької області від 06 травня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Літинського районного суду Вінницької області від 06 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір в розмірі 496,20 гривень на користь держави.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі. Вважає, що суд допустив порушення норм процесуального права, не повно з`ясував усі обставини справи, не дав належної оцінки доказам.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції адвокат Захарчук М.В. апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Захарчука М.В., суддя апеляційного суду вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на таке.

Відповідно до положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно п.2 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення вказаних вище вимог не дотримано.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 242923 від 03.04.2022 року 01 год. 45 хв. зазначено, що ОСОБА_1 03.04.2022 о 00:20 на АД М-30 328 км в с. Сосни Вінницького району Вінницької області водій керував транспортним засобом HONDA DIO д.н.з. б/н в стані алкогольного сп`яніння. Проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння згідно чинного законодавства було здійснено в Літинській ЦРЛ за допомогою приладу Алкотест №6820, результат 0,82 промілле, тест №935, чим порушив вимоги п.2.9 А Правил дорожнього руху (а.с.1).

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина доведена матеріалами справи.

Однак з таким висновком суду не можна погодитись.

Оскільки дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП і полягають у тому, що він 03.04.2022 року керував т/з HONDA DIO д.н.з. б/н в стані алкогольного сп`яніння, то відповідно до норми ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний був з`ясувати: чи було вчинене інкриміноване адміністративне правопорушення, тобто, чи керував ОСОБА_1 зазначеним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння на момент його виявлення працівниками поліції.

Судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення вказаних вище вимог не дотримано.

Ч.1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Згідно з ч.2 ст.255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння, який проводився за допомогою приладу Драгер «Alcotest 6820» проводився з порушеннями, оскільки із роздруківки алкотестера, яка долучена до протоколу вбачається, що остання дата калібровки алкотестеру проведена 21.12.2016, тобто більше 5 років, що є порушенням правил проведення відповідного огляду та застосування даного приладу для проведення огляду на стан сп`яніння.

Так, в матеріалах справи наявна роздруківка приладу Драгер «Alcotest 6820» тест №935 з якої встановлено, що останнє калібрування даного приладу проводилось 21.12.2016, в той час як огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції 03.04.2022 (а.с. 3).

Газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG & Co KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається" встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року № 1747 і становить 1 рік.

В даному конкретному випадку останнє калібрування приладу алкотесту № 6820 відбулось 21.12.2016, а тому огляд проведено з порушенням інструкції з експлуатації вказаного приладу, без дотримання строку його технічного обслуговування, а саме калібрування.

Відтак, наявна роздруківка приладу Драгер свідчить про те, що засіб вимірювальної техніки не відповідає вимогам встановленим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747.

Тому показання Драгеру не можна визнати допустимим доказом.

Відповідно до вимог п. 22 розділу III Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними.

На зазначене порушення ОСОБА_1 наголошував в своїх поясненнях, які надавав до суду першої інстанції, однак суд першої інстанції увагу не звернув і не дав цьому належної правової оцінки.

Вказане викликає сумніви у правдивості інформації, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже належних доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.

На допущені порушення працівником поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення суд першої інстанції уваги не звернув, та розглянувши справу про адміністративне правопорушення належним чином не перевірив обставини справи, які мають суттєве значення для її повного та об`єктивного розгляду.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Таким чином протокол про адміністративне правопорушення не містить всіх даних об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суддя вважає, що наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, є недопустимими доказами.

Судом в порушення вимог ст.280 КУпАП не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Отже, під час апеляційного розгляду доводи скаржника про те, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному суді.

Вказана обставина вказує на відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведено достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Ст. 62 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи, спростовують висновків суду та є підставою для скасування постанови.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази у вчинені ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя вважає, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а тому постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Літинського районного суду Вінницької області від 06 травня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Якименко