Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду - Збитковська Т.І.

з участю:

адвоката Гомона І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Гомона І.В. на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2021 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

З протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 01 серпня 2021 року о 03 год. 49 хв. на 145 км. автомобільної дороги Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки МАЗ 651621-521-005 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Гомон І.В. в інтересах ОСОБА_1 вважає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки, викладені в ній, не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що огляд ОСОБА_1 проведений із порушенням вимог Інструкції та положень ст. 266 КУпАП, а, отже, результат проведеного огляду не може бути доказом ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 погоджувався їхати в медичний заклад для проходження огляду на визначення стану сп`яніння, однак, працівниками поліції здійснювався тиск, що стало наслідком його відмови.

Просить постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2021 року скасувати, а провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належними чином повідомленим про місце та час розгляду апеляційної скарги, що підтвердив захисник адвокат Гомон І.В, в судове засідання не з`явився.

Заслухавши доводи адвоката Гомона І.В. на підтримання апеляційної скарги, який просить врахувати сукупність доказів у даній справі щодо ОСОБА_1 , котрий, працюючи водієм, є єдиним годувальником сім`ї, утримуючи неповнолітніх дітей, одна з яких є особою з інвалідністю, перевіривши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №291943 від 01.08.2021 року вбачається, що 01 серпня 2021 року о 03 год. 49 хв. на 145 км. автомобільної дороги Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки МАЗ 651621-521-005 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810 у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Результат огляду становить 0,47 проміле, що підтверджується тестом №3516 від 01.08.2021 року, письмовими поясненням свідків, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням водія на огляд до медичного закладу.

Покликання апелянта на неправомірність застосування працівниками поліції газоаналізатора «Drager Alcotest №6810», за допомогою якого проводився огляд на стан сп`яніння, є необґрунтованими.

Пунктом 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ від 09 листопада 2015 № 1452/735 визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Використання газоаналізаторів «Drager Alcotest», які були завезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію користувачем з 10 лютого 2010 року до 10 лютого 2015 року, а саме протягом терміну дії свідоцтва про державну реєстрацію (процедура реєстрації стосується взаємовідносин організацій, які поставляють прилади на територію України та виробників. Закон не пов`язує термін дії сертифікату про реєстрацію із терміном використання приладу) та є можливим за умови додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджують правильність результатів вимірювання.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведено за допомогою пристрою «Drager Alcotest №6810».

З виписки результату огляду за допомогою газоаналізатора Alcotest № 6810 вбачається, що датою калібрування приладу є 29 вересня 2020 року. Відповідно до сертифікату затвердження типу вимірювальної техніки, міжповірочний інтервал приладу «Drager Alcotest №6810» становить один рік (до 29 вересня 2021 року), а огляд проводився 01 серпня 2021 року, тобто, з дотриманням міжповірочного інтервалу приладу.

Разом з цим, відповідно до інструкції до приладу Drager Аlcotest 6810, похибка даного газоаналізатора становить: в діапазоні температури навколишнього середовища від -5.0 до +15.0 градусів Цельсія та діапазоні вимірювання концентрації етанолу 0-0.33 проміле абсолютна похибка вимірювання пристрою становить -+ 0,05 проміле; від +15.0 до +25.0 градусів Цельсія похибка вимірювання пристрою становить -+ 0,02 проміле; від +25.0 до +50.0 градусів Цельсія похибка вимірювання пристрою становить -+ 0,05 проміле.

При апеляційному розгляді адвокат Гомон І.В. зазначив, що 01 серпня 2021 року було спекотно, що могло істотно вплинути на показник газоаналізатора.

Як вбачається з виписки результату огляду за допомогою газоаналізатора Alcotest № 6810, 01 серпня 2021 року в нічний час температура повітря була + 25 градусів Цельсія (а.с.2).

За таких обставин, на переконання апеляційного суду, результат огляду ОСОБА_1 - 0,47 проміле не може безумовно свідчити про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий результат знаходиться в межах похибки технічного приладу.

З протоколу про адміністративне правопорушення та відео з нагрудних камер працівників поліції слідує, що ОСОБА_1 категорично заперечував вживання спиртного, зазначаючи, що пив лише квас, оскілько було жарко.

З переглянутого відео з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 після проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу на пропозицію працівників поліції погоджувався пройти такий огляд в медичному закладі, проте працівники поліції переконали його у недоцільності такого огляду, неодноразово наголошуючи, що результат огляду буде аналогічним.

Що ж до пояснень свідків, то вони сформовані однотипно, дослівно, будучи вписаними у бланк пояснення співробітником поліції, і відрізняються лише підписами залучених осіб.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суд не є каральним органом. Суд потрібен для відновлення справедливості та встановлення вини особи, яка вчинила правопорушення. У разі встановлення такої вини притягнення особи до відповідальності, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» ( рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини» ). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Сам протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені у ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до переконання, що у матеріалах справи відсутні безсумнівні докази, які б беззаперечно стверджували про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, а, відтак, вчинення інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И ЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду: Т.І.Збитковська