Справа №705/1582/22
3/705/1307/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2022 м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко Олена Іванівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , такого, що не працює,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14.04.2022 о 19 год. 40 хв. на 224 км +800 м а/д Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань керував автомобілем Skoda Octavia д.н.з НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння: у присутності двох свідків продув алкотестер «Драгер» з результатом 1,94 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Від захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Гребенюка С.А. 13.05.2022 через канцелярію суду надійшли письмові заперечення у справі, в яких він просить про закриття провадження у справі в зв`язку із відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування зазначив зокрема, що матеріали справи не містять достатньої кількості доказів, які б вказували на доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що дало б поліцейським підстави для висунення йому вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння. Також відсутні докази, які б вказували на те, що поліцейські зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , чи будь-яким іншим способом самі безпосередньо виявили факт керування останнім транспортним засобом. Відеозапис не відповідає вимогам допустимості доказів та не може братися судом до уваги на доведення обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні адвокат Гребенюк С.А. підтримав письмові заперечення та просив їх задовольнити.

Вислухавши думку адвоката Гребенюка С.А., дослідивши матеріали справи, суддя дійшов такого висновку.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.9 «а» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР передбачена ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Відповідно до розділу Технічні дані посібника з експлуатації комплекту приладів для контролю вмісту алкоголю у видихувальному повітрі та протоколювання результатів виміру Алкотестера Драгер 6810, похибка виміряного значення до 1,00‰ складає 0,017‰.

Вміст алкоголю в повітрі, що було видихнуто ОСОБА_1 при проведенні перевірки на стан алкогольного сп`яніння за допомогою зазначеного алкотестера, становив 1,94‰, що значно перевищує допустиму норму та не охоплюється похибкою вимірювального значення.

За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, для фіксування проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою тесту, або у разі відмови такий огляд пройти, є достатнім зафіксувати це на відеокамеру співробітника поліції, а у разі, якщо це не можливо зробити - підтвердженням, зокрема відмови, є пояснення свідків.

У цій справі міститься як фіксація на відеокамеру, так і пояснення свідків. Такі пояснення містять необхідні та достатні відомості, підписи осіб. Наявність пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у цій справі є додатковим підтвердженням факту керування особи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, однак достатньою є сама фіксація на відеокамеру, де зафіксовано, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Alcotest Drager, результат якого показав 1,94 проміле алкоголю.

Відтак суддя дійшов висновку, що наявні у справі матеріали є достатніми для встановлення усіх обставин у справі.

Суддя вважає, що вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 14.04.2022 серії ААБ № 185109, в якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення та містяться пояснення ОСОБА_1 ; результатом алкотестеру Drager, який показав 1,94 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 14.04.2022, які підтверджують, зокрема факт керування автомобілем ОСОБА_1 ; відеозаписом події, що мала місце 14.04.2022, який міститься на DVD-диску, доданому до матеріалів справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (VandeHurk v. theNetherlands, 19 April 1994, §61), проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені (Boldea v. Romania, 15 February 2007§30). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на вище викладене, за наведених фактичних обставин справи судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п. 2.9а ПДР, вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, повно та всебічно досліджених під час розгляду адміністративного матеріалу. Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, керуючись ст. ст. 33, 284, 287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І.Єщенко