ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/16/22 Справа № 192/1549/21 Суддя у 1-й інстанції - Щербина Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Щербиніна Юрія Ігоровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно оскаржуваної постанови, о 16 годині 50 хвилин, 21.10.2021 на а/д Т0420 с. Березнуватівка-Святовасилівка, ОСОБА_1 керував автомобілем «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці та на вимогу співробітників поліції пройти у встановленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з винесеною постановою, захисник Щербинін Ю.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник Щербинін Ю.І. посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Адвокат зазначає, що працівники поліції під час складання протоколу не роз`яснили ОСОБА_1 права та обов`язки, зокрема право на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Разом з тим, на думку апелянта, не доведено факту відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що також не підтверджується показами свідків, які не вказали в своїх поясненнях на наявність у водія будь-яких ознак алкогольного сп`яніння. При цьому, захисник зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 в його присутності не складався, при свідках не зачитувався та з ним не ознайомлювали ні водія, ні свідків.

З огляду на ці обставини, які, на думку захисника, судом першої інстанції не взято до уваги, постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Щербиніна Ю.І., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги закону, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №009121 від 21 жовтня 2021 року, яким встановлено обставини вчинення правопорушення; актом та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, згідно з якими у ОСОБА_1 21 жовтня 2021 року, зокрема був різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтверджують, що ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння відмовився; відеозаписом з бодікамери, доданого до протоколу, з якого слідує, що працівником поліції неодноразово було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера "Драгер", але він відмовився в приступності двох свідків.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само й за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, є неспроможними з огляду на вимоги ч. 3 ст. 266 КУпАП та спростовуються зокрема, відомостями з відеозапису з нагрудної камери поліцейського. При цьому, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення про свою незгоду з викладеними у ньому фактичними обставинами та намір пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Разом з тим, зауважень чи заперечень щодо процедури складення протоколу, та бажання пройти медичний огляд на стан сп`яніння у відповідній графі протоколу або письмових поясненнях, водій не висловлював.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 не заперечував, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, мотивуючи свою відмову тим, що вимога працівника поліції була безпідставною.

Посилання апелянта на те, що в присутності ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не складався, не відповідає фактичним обставинам справи та спростовується наявним в протоколі підписами свідків та відеозаписом, яким встановлено, що ОСОБА_1 вийшов зі свого автомобіля і у присутності двох свідків біля службового транспортного засобу співробітників поліції був складений у його присутності протокол.

При цьому ОСОБА_1 не звертався до відповідних органів чи посадових осіб про порушення його прав при оформленні протоколу та матеріалів справи та притягнення винуватих осіб до відповідальності.

Доводи скарги про те, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не підтвердили факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є неспроможними та спростовується відеозаписом з бодікамери, з якого видно, що працівником поліції у присутності цих свідків було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак він відмовився, що також підтверджується підписами свідків у протоколі та їх письмовими поясненнями. При цьому, з цього відеозапису також видно, що водію були роз`ясненні його права та обов`язки та правові наслідки не виконання вимог працівника поліції.

Жодних об`єктивних даних, які б вказували на упередженість працівників поліції та ставили б під сумнів наявність підстав для складання щодо ОСОБА_1 протоколу, під час апеляційного розгляду не встановлено й стороною захисту таких суду не надано.

Інші доводи апеляційної скарги оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Отже, при апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст. 30, 33, 36 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, у зв`язку з чим скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Щербиніна Юрія Ігоровича в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 , залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко