ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/1809/21 Номер провадження 33/814/221/22Головуючий у 1-й інстанції Нагорна Н. В. Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В.,

за участі:

секретаря - Гнітько А.М.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення в режимі відеоконференції за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 31 березня 2022 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої директором Фастівської міськрайонної філії Київського обласного центру зайнятості, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, а провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КпАП України.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 14.10.2021 року, о 18.00 год., на 152 км. + 900 м. на автодорозі „Київ-Харків-Довжанський", керуючи автомобілем „Kia Soul", д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху, не дотримала безпечної дистанції та скоїла зіткнення із автомобілем „Volvo FH 64T", д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом „ТAD Classiс 30-3", д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку та зупинився у крайній лівій смузі для виконання маневру розвороту, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.п. 12.1, 13.1 ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України.

Закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення, суддя вказав, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки для накладення адміністративного стягнення.

На вказану постанову ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Вказала, що вона рухалась в крайній лівій смузі для руху позаду вантажного автомобіля, який в подальшому зменшив швидкість руху та намагався виконати маневр розвороту вліво, попередньо не перестроївшись на додаткову смугу для гальмування.

Виникнення дорожньо-транспортної пригоди було спровоковане діями водія ОСОБА_2 , який, порушуючи ПДР України, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, завчасно до початку маневру не ввімкнув відповідний покажчик повороту та різко загальмував, що і призвело до зіткнення.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями положень ст.256 КпАП України, а саме, в ньому не зазначено свідків події, в описовій частині не відображено анкетних даних водія, моделі та марки автомобіля.

На наявній в матеріалах справи схемі місця ДТП не відображено розмітку автомобільного шляху, а також суцільної лінії, що відокремлює смугу гальмування від інших смуг, а нанесені позначки не відповідають обставинам самого ДТП.

Потерпілий ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про місце, дату та час слухання справи, в судове засідання не з`явився. Просив розгляд провадження розглянути за його відсутності.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, приходжу до такого висновку.

Суддя місцевого суду у відповідності до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення повно, всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, ґрунтується на матеріалах провадження та досліджених у судовому засіданні доказах.

Статтею 124 КпАП України передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п.12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п.13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Під час розгляду справи у апеляційному суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнала. Пояснила, що причиною виникнення ДТП, на її думку, стало порушення правил дорожнього руху ОСОБА_2 , який, здійснюючи маневр розвороту вліво, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, завчасно не ввімкнув відповідний покажчик повороту та різко загальмував, чим допустив зіткнення з її транспортний засобом.

Як вбачається зі схеми місця ДТП, зіткнення відбулось на з`їзді для розвороту в лівій частині автомобільного шляху. Пошкодження на транспортних засобах локалізовані таким чином: у „Volvo FH 64T" пошкоджено передні ліві бампер та колесо, а у „Kia Soul" - передній бампер, крило, переднє колесо, фара та частина капоту з правої сторони. При цьому, всупереч доводам апелянта, на схемі чітко відображено розмітку автомобільного шляху, зокрема суцільну лінію, що відокремлює смугу гальмування від інших смуг, а нанесені позначки в повній мірі відповідають обставинам ДТП. Більше того, ця схема підписана у тому числі і ОСОБА_1 . Тобто ОСОБА_1 на місці ДТП зі схемою погодилась, зауважень до неї не вносила.

З наявних в матеріалах справи пояснень водія ОСОБА_2 вбачається, що він, керуючи автомобілем „Volvo FH 64T" з напівпричепом „ТAD Classiс 30-3", рухався по автомобільній дорозі „Київ-Харків-Довжанський" в напрямку м.Полтава. На 152 км. + 900 м. шляху, з метою виконання маневру розвороту вліво, зайняв відповідне крайнє ліве положення для руху, попередньо ввімкнувши відповідний покажчик повороту, зменшивши рух та надавши перевагу іншим транспортним засобам, які рухались в напрямку м.Київ. В цей час, на вказаній ділянці дороги позаду в попутному напрямку на великій швидкості рухався автомобіль „Kia Soul", який, перестроївшись з крайньої правої смуги, виїхав на ліву частину дороги, де в цей час перебував автомобіль „Volvo FH 64T". Водій ОСОБА_1 різко загальмувала, але втратила керування та допустила зіткнення транспортних засобів.

Вказані обставини підтверджуються і поясненнями ОСОБА_1 , яка фактично підтвердила факт вчинення нею ДТП та вказала, що рухалася в крайньому правому положенні. При наближенні до транспортного засобу, який пересувався попереду, здійснила перестроювання в ліву смугу для руху, де в цей час вже знаходився вантажний автомобіль „Volvo FH 64T" з напівпричепом „ТAD Classiс 30-3", який зупинився для виконання маневру розвороту.

Наявними в матеріалах справи фотознімками з місця події відображається напрямок руху транспортних засобів, дорожня обстановка та обставини їх зіткнення, як це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди.

Викладені обставини свідчать про те, що водій ОСОБА_1 , не врахувавши дорожньої обстановки, не пересвідчившись, що це буде безпечно і не створить небезпеки для інших учасників дорожнього руху, не дотрималась безпечної дистанції та безпечного інтервалу, тим самим порушила п.п. 12.1, 13.1 ПДР України.

Таким чином, саме ОСОБА_1 , порушивши ПДР України, створила умови для ДТП, і саме її дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням наслідків, а тому її винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, є повністю доведеною.

Доводи апеляційної скарги про необхідність притягнення ОСОБА_2 за п.п. 9.4, 12.9 (г) ПДР України є необґрунтованими, виходячи з такого.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягається до відповідальності за порушення вимог п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, і саме ці порушення, на думку правоохоронного органу, спричинили наслідки у вигляді дорожньо-транспортної пригоди.

Виходячи із засад судочинства, суддя розглядає справу про адміністративне правопорушення щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, і не вправі ухвалювати рішення щодо обставин, які особі не ставились у провину компетентним органом і від яких особа не захищалась.

В свою чергу, питання перевірки правильності складення протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення повинні вирішуватися суддею місцевого суду під час підготовки справи до розгляду.

Тому посилання щодо недоведеності вини ОСОБА_1 , а також допущення порушень в ході складання протоколу є надуманими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Враховуючи вищенаведене, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 31 березня 2022 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ Л.В. Нізельковська