Номер провадження: 33/813/435/22
Головуючий у першій інстанції Гранін В. Л.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2022 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Гірняк Л.А.

За участю секретаря - Шлапак А.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Малиновський районний суд міста Одеси від 08.11.2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ПРОЦЕДУРА:

07.10.2021 року о 23.55 год. інспектором 1в. 5р. 1б. полку УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Тімошенко Л.Ф. складено протокол серії ААБ № 015408, відповідно до якого 07.10.2021 року об 22 год. 35 хв. в м. Одесі по вул. Водопровідна, 16 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці, що склалася. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

За даним фактом було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Малиновський районний суд міста Одеси від 08.11.2021 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення, відповідно до санкції статті, у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить:

-поновити строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 08.11.2021 року, посилаючись на те, що оскаржувана постанова винесена за його відсутності, а про її наявність він дізнався після арешту коштів на рахунку державним виконавцем - 31.01.2022 року, що підтверджується відповідною розпискою наявною в матеріалах виконавчого провадження. У зв`язку з цим вважає, що строк пропущено з об`єктивних причин;

-скасувати постанову Малиновський районний суд міста Одеси від 08.11.2021 року через істотне порушення матеріального та процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

ОСОБА_1 у судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явився, про розгляд справи сповіщений належним чином.

18.05.2022 року до апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява в якій він просить відкласти розгляд справи на іншу дату, посилаючись на оголошення в Україні воєнного стану, мобілізації та залучення його до служби в лава ЗСУ. Зазначив, що у зв`язку з цими обставинами був вимушений виїхати за межі України, так як на його утриманні перебуває малолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ст. 294 КУпАП неявка в судове засіданні особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб, враховуючи передбачений процесуальним законодавством строк розгляду справи.

У зв`язку з цим, апеляційний суд вважає можливим здійснити апеляційний розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 без проведення фіксації судового засідання технічними засобами.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , зазначає, що постанова судді винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, не повно з`ясовані усі обставини справи та не надано їм належної оцінки, у зв`язку з чим прийнято незаконне рішення

При цьому зазначає, що справа розглянута за його відсутності та він був позбавлений права надавати пояснення по суті справи, у зв`язку з несповіщенням його про дату та час розгляду справи у встановленому законом порядку.

Посилається на те, що він навимогу поліцейських проїхав з ними до медичного закладу, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Воробйова, 9. В направленні на огляд відсутнє найменування закладу охорони здоров`я, а сам поліцейський відмовився від надання йому направлення на огляд для ознайомлення, що підтверджується відеозаписом, наявним в матеріалах справи.

Зазначає, що при першому візиті в кабінет медичного закладу він здав біологічний матеріал - сечу в надану ємність, однак медичний працівник сказав, що сечі недостатньо для дослідження та утилізував її.

При цьому посилається на те, що відеозапис з камери поліцейського в момент прибуття до медичного закладу, первинної бесіди з медичним працівником та поліцейським, в матеріалах справи відсутній, а відеозапис починається лише з часу 23:10:39.

Пізніше, при повторному візиті в кабінет медичного закладу, в присутності свідків (двох охоронців охоронної фірми), яких запросив поліцейський ОСОБА_3 , медичний працівник повідомив, що він вилив сечу (про що неодноразово зазначається на відеозаписі ОСОБА_1 та медичним працівником (час відеозапису поліцейських 23:45:45).

Наголошує на тому, що від огляду в медичному закладі він не відмовлявся, що зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення особисто ОСОБА_1 та підтверджується наявними в матеріалах справи відеозаписами. Ці обставини додатково можуть бути підтверджені свідком ОСОБА_4 , якого він зазначив в протоколі.

Зазначає, що без проведення огляду на місці зупинки або без зафіксованої на відеозапис відмови від проходження огляду працівники поліції не мали права направляти його до медичного закладу.

Вважає неналежними докази його вини та підстави притягнення його до адмінінстрвтивної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ

Матеріалами справи встановлено, що 20.10.2021 року до Малиновського районного суду міста Одеси надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП.

З адміністративного протоколу серії ААБ № 015408від 07.10.2021 року, складеного о 23.5.5 год., вбачається, що 07.10.2021 року об 22 год. 35 хв. в м. Одесі по вул. Водопровідна, 16 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці, що склалася. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

За даним фактом складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції.

До матеріалів справи долучені:

-письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з яких вбачається, що ОСОБА_1 , який керував автомобілем автомобілем «TOYOTA CAMRY», д/з НОМЕР_1 , від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився;

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.10.2021 р., складеного о 22:35 год.;

-відеозапис ААБ 015408.

В складеному протоколі ОСОБА_1 пояснив, що в приміщенні медичного закладу, на вимогу поліцейського та медичного працівника, здав сечу. Пізніше, в присутності свідків, медпрацівник сказав, що сечу він вилив. Від огляду в медичному закладі він не відмовлявся та зазначив свідка ОСОБА_4 .

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙЦНОГО СУДУ

Заслухавши суддю, оглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Мотивуючи свої висновки про доведеність вини ОСОБА_1 , суд першої інстанції послався у постанові на те, що він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, так як в його діях наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, за кваліфікуючою ознакою - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому зазначив, що його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, направленням на огляд водія на стан спяніння, відеозаписом з місця події.

Зазначене правопорушення кваліфікується як керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Суд вважав доцільним застосувати до ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

З таким висновком погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до п 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

? Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції дослідив матеріали справи, а саме:

-письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з яких вбачається, що ОСОБА_1 , який керував автомобілем автомобілем «TOYOTA CAMRY», д/з НОМЕР_1 , від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився;

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.10.2021 р., складеного о 22:35 год.

-оглянув відеозапис ААБ 015408.

З оглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається, що 23:04:30 год. ОСОБА_1 прибув до медичного закладу.

В період з 23:51:38 год. до 00:27:58 год. ОСОБА_1 перебував в медичному закладі.

З відеозапису вбачається, що він здав біологічний матеріал, якого виявилось недостатньо для її дослідження та вона була утилізована.

Відповідно до п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Пунктом 13 Інструкції зазначено, що для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Пункт 16 Інструкції - висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Процесуальний обов`язок, щодо доказування вини, покладено на працівників поліції.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 був доставлений в медичний заклад для проведення огляду та здавав біологічний матеріал (сечу), однак медпрацівник не видав акт медичного огляду з результатом дослідження, а у випадку неможливості проведення такого огляду не відібрав інші, передбачені п.п.12, 13 Інструкції, біологічного середовища, апеляційний суд вважає, що висновок районного суду щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не ґрунтується на матеріалах справи.

Інших доказів співробітниками поліції, на підтвердження скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не надано.

Згідно ст.247 КУпАП, (обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення) провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю

Статтею 62 Конституції України встановленого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом,а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною - 17.07.1997 р., дата набрання чинності для України-11.09.1997 р.) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини про справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42)»- відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

З врахуванням зазначеного Одеський апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції поклав в основу вини ОСОБА_1 відеозапис, який не відповідає критеріям належності, а відтак в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП України, а тому постанова Малиновського районного суду м. Одеси від 08.11.2021 року підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 8, п.1 ч. 1ст. 247, 293, 294 КУпАП суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 08.11.2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Малиновський районний суд міста Одеси від 08.11.2021 року - скасувати, провадження у справі відносно нього - закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Л.А. Гірняк