П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

27 травня 2022 року м.Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Борцова А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення по ч.2 ст.173-2 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Потсдам, Німеччина, громадянина України, працює на ТОВ «Гідроспецсервіс», механік, проживає та зареєстрований по АДРЕСА_1 , -

якому згідно ст.268 КУпАП роз`яснені його права та обов`язки,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №537598 від 27.05.2022 р., ОСОБА_1 , 27.05.2022 р., о 05.45 год., за місцем свого проживання, а саме АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто дії умисні дії фізичного та психічного характеру, а саме хапав за руки, ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психічному здоров`ю.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що 27.05.2022 р., приблизно о 06.00 годині ранку, між ним та його дружиною виникла сварка, він лежав на дивані дивився фільм, коли вийшов на балкон покурити, вона забрала телефон, він просив його віддати, при цьому не кричав та не грубив дружині, за руки також не хапав і нецензурно не лаявся, але дружина викликала поліцію та зателефонувала матері і поскаржилася на його поведінку.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази по справі та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю по наступним підставам.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян.

Частиною 1 ст.256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, в тому числі, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, тобто фіксація адміністративного правопорушення відбувається саме під час складення адміністративного протоколу, яким і визначаються межі судового розгляду по даній справі.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як і в Конституції, так і в міжнародних актах (Загальна декларація прав людини, Конвенція про захист прав людини та основних свобод, Міжнародний пакт про громадянські і політичні права), йдеться про застосування принципу презумпції невинуватості у справах про притягнення до відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень.

Однак, адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення мають аналогічний склад, а їх відмежування один від одного проводиться за ступенем суспільної небезпеки, тому з урахуванням принципу верховенства права, презумпція невинуватості діє у всіх випадках звинувачення людини (суб`єкта приватного права) державою, в тому числі, і в разі притягнення особи до відповідальності за адміністративні правопорушення.

Крім того, приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р.)

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа №21-183а13), також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі №21-519а14.

Разом з тим, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності по ч.2 ст.173-2 КУпАП, однак доказів на підтвердження того, що правопорушення вчинено ним протягом року після накладення адміністративного стягнення, яким може бути копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, матеріали справи не містять.

Крім того, в протоколі у повному обсязі не зазначено дані про місце вчинення правопорушення (не вказаний район, область), тобто об`єктивна сторона правопорушення в цій частині також належним чином не встановлена.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Малофеева проти Pocії» (рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673/04) та «Карелін проти Pocії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Разом з тим, диспозиція ст.173-2 КУпАП передбачає вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Виходячи з аналізу вказаної норми, поняття «могла бути» та «була» завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого не є тотожними, перше передбачає можливість завдання такої шкоди особі, а у другому випадку така шкода є безпосереднім наслідком неправомірних дій правопорушника.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вчинив дії фізичного та психологічного характеру, а саме хапав потерпілу за руки, ображав нецензурною лайкою, чим, поза розумним сумнівом, була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, однак в протоколі вказано, що ця шкода «могла бути завдана», і таким чином, об`єктивна сторона правопорушення при складанні протоколу посадовою особою належним чином не встановлена, а суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, викладену у протоколі.

Крім того, ОСОБА_1 факт вчинення правопорушення заперечує, а достатніх та допустимих доказів на спростування цих його тверджень, крім пояснень потерпілої, що є недостатнім, оскільки вона є заявником по справі, матеріали справи не містять.

Таким чином, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності здійснено працівником поліції з порушеннями вищевказаних норм, об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, в діях ОСОБА_1 при складанні протоколу не конкретизовані, достатніх та допустимих доказів на підтвердження його винної поведінки не надано, його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом не доведена, тому, в межах складеного протоколу, склад правопорушення, передбачений ч.2 ст.173-2 КУпАП, в діях ОСОБА_1 відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ст.40-1, п.1 ст.247, ст.284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.2 по ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: підпис А.А.Борцова