ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 683/867/22

Провадження № 33/4820/297/22

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Бачук К.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Дудко Л.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Старокостянтинівського районного суду від 18 квітня 2022 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, неодружений, офіційно не працює, особа з 3-ю групою інвалідності,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з нього на користь держави 496 грн 20 коп судового збору.

За постановою суду, 01 квітня 2022 року о 12 год 14 хв на вул. Попова, 2 у м. Старокостянтинів Хмельницької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «KIA SPORTAGE», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову Старокостянтинівського районного суду від 18 квітня 2022 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Уважав, що постанова суду першої інстанції є незаконною та такою, що була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначав, що місцевим судом не дотримано порядку здійснення правосуддя.

Зауважував, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейські не роз`яснили йому його права та обов`язки, чим порушили його право на захист.

Зазначав, що відеоматеріали, які працівники поліції додали до матеріалів справи не є безперервними та в порушення п.3.5 Розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, є фрагментарними, а із загального запису вилучено епізоди, які містять інформацію про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення. Тобто, така упереджена позиція працівників поліції порушую презумпцію його невинуватості.

Звертав увагу, що жодного належного доказу того, що він керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, в матеріалах справи немає.

Відтак, суд прийшов до помилкового висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а також судом не з`ясовано всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. У зв`язку з цим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Дудко Л.П. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.

Згідно з ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Цих вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не дотримався.

Як слідує з постанови суду першої інстанції, суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особою, яка керує транспортним засобом, від проходження встановленого законом медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису з нагрудної камери поліцейського.

Однак, такий висновок суду є сумнівним, бо не узгоджується з наявними доказами.

З матеріалів справи слідує, що у працівників патрульної поліції виникла підозра стосовно того, що апелянт керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння, однак це твердження апеляційний суд уважає необ`єктивним та необґрунтованим з огляду на таке.

Відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 №1452/735, ознаками наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Із протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координація рухів, зіниці очей не реагують на світло).

Однак, наведені ознаки, які встановила уповноважена особа поліції та зафіксувала їх в протоколі про адміністративне правопорушення, носять сумнівний характер з огляду на переглянутий відеозапис з місця події.

Так, з відеозапису неможливо однозначно встановити, що в ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015року № 1452/735 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, - визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Дане право особи (проведення огляду в закладах охорони здоров`я) не було реалізовано належним чином, бо, як слідує з відеозапису з бодікамер працівників поліції, ОСОБА_1 виявив бажання та мав намір пройти такий огляд, зачинив свій автомобіль і бажав слідувати з працівниками поліції для проведення такого огляду. Однак згодом, через певний час (близько півгодини) він відмовився від такого огляду без зазначення причин цього.

Цьому передувала безпідставна зупинка транспортного засобу нібито за порушення правил користування ременями безпеки (постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не виносилась), а також проведення працівниками поліції фактичного обшуку автомобіля ОСОБА_1 на предмет наявності наркотичних чи інших заборонених речовин.

Водночас із наявного в матеріалах справи відеозапису неможливо встановити всі обставини події, і на вимогу суду про надання безперервного відео про повну фіксацію вчиненого правопорушення, Старокостянтинівським ВП№1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області його надано не було.

Тому такі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП апеляційний суд визнає недопустимими, оскільки вони отримані з порушенням вимог закону.

Із дослідженого відеозапису видно, що в порушення п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року, зазначений відеозапис не є цілісним (повним), складається з окремих файлів, не є безперервним і послідовним.

Будь-яких інших доказів, які б беззаперечно доводили вину ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого йому правопорушення, матеріали справи не містять.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що в оскаржуваній постанові та в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, а відтак, і про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинності, тобто того, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Отже, сукупністю досліджених доказів у справі про адміністративне правопорушення не доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Ураховуючи викладене, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю.

Керуючись ст.294 КпАП України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 квітня 2022 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду М.С. Матущак