Справа № 541/652/22
Номер провадження3/541/385/2022
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Ситник О. В., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_2 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Буштино Тячівського району Закарпатської області, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи: стрілок відділення охорони взводу охорони військової частини НОМЕР_2-Р, РНОКПП суду невідомий, за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

встановив:

17 квітня 2022 р. о 21 год. 00 хв. стрілок відділення охорони взводу охорони військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 з`явився на території військової частини НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_2, в нетверезому стані в умовах особливого періоду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою визнав повністю, повідомив , що від послуг адвоката відмовився.

Положеннями ч. 2 ст. 7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Диспозиція частини 1 статті 172-20 КУпАП передбачає наступні склади адміністративного правопорушення:

1) розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів;

2) поява військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння;

3) виконання військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння;

4) відмова військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до диспозиції ч. 3 ст.172-20 КУпАП, передбачає відповідальність за: дії, передбачені ч. 1 та ч. 2 цієї статті, вчинені особою яку, протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Подія адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та вина ОСОБА_1 у його вчиненні, повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, викладаючи фактичні обставини адміністративного правопорушення, посадовою особою зазначено, що 17 квітня 2022 р. о 21 год. 00 хв. стрілок відділення охорони взводу охорони військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 з`явився на території військової частини НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_2, в нетверезому стані в умовах особливого періоду.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Указ Президента України від 26 вересня 2016 року № 411/2016 «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15», не містить положень, які скасовують дію особливого періоду в Україні.

Зазначена правова позиція сформульована у Постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №205/1993/17-ц.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем, працює стрільцем відділення охорони взводу охорони військової частини НОМЕР_2-Р, що підтверджується копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 52 від 05.03.2022 року (а. с. 12) та копією військового квитка серія НОМЕР_1 (а. с. 11).

Вина та факт появи військовослужбовця ОСОБА_1 на території військової частини НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_2, в нетверезому стані в умовах особливого періоду, крім визнання своєї вини ОСОБА_1 також підтверджується протоколом № 131 на освідчення алкогольного сп`яніння у солдата ОСОБА_1 , стрільця відділення охорони взводу охорони військової частини НОМЕР_2-Р (а. с. 5), рапортом лікаря медичного пункту військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта медичної служби ОСОБА_4 від 17.04.2022 (а. с. 6) та письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 (а. с. 7, 8, 9).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд, оцінивши вищезазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП, а саме: поява військовослужбовців на території військової частини в нетверезому стані, в умовах особливого періоду.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності здійсненого правопорушення, особу яка притягається до адміністративної відповідальності, той факт, що вчинене адміністративне правопорушення мало місце, та знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, суддя вважає доцільним піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу.

Крім того, враховуючи положення ст. 40-1, ч. 5 ст. 283 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.ст. 40-1, 172-20, 221, 268, 283, 284, 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп.

Рахунок для сплати штрафу: н/р (IBAN) UA 0589 9998 0314 0805 4200 0016 305, назва отримувача коштів - ГУК у Полт.обл/Миргород р-н/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959255, код класифікації доходів бюджету 21081100, банк одержувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп. (призначення платежу 22030106 Судовий збір; 26436309 (5), П.І.Б платника, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, н/р (IBAN) UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, код ЄДРПОУ суду 26436309).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. В. Ситник