Провадження № 33/812/30/22 Категорія: ст. 124 КУпАП
Головуючий у першій інстанції Дірко І. І.
Доповідач апеляційного суду Ямкова О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої судді Ямкової О. О.

за участю:

секретаря Біляєвої В. М.,

особи, відносно якої

провадження у справі закрито ОСОБА_1 ,

захисника Нечая О. Д.,

потерпілого ОСОБА_2 ,

представника потерпілого Руденка В. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Руденка В. В. на постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 16 грудня 2021 року, якою у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає у АДРЕСА_1 ,

провадження за адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Приймаючи рішення про закриття провадження, суд у своїй постанові від 16 грудня 2021 року зазначив, що 27 вересня 2021 року у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, за обставинами якого: 14 липня 2021 року о 14.35 ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2115», номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи супровід колони військової техніки, яка рухалася у місті Миколаєві по вулиці Великій Морській зі сторони вулиці Садової в напрямку вулиці 1-ої Воєнної, та виїхав на перехрестя вулиць Великої Морської та 3-ої Слобідської з порушенням пунктів 1.5, 2.3 «д», 3.1, 8.7.3 «е», 12.1 та 16.3 ПДР України на червоний сигнал світлофору, не вживши заходів щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме безпечного проїзду колони військової техніки. Внаслідок цього перший транспортний засіб з колони «Козак 2 ПЗСА-5», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , допустив зіткнення із автомобілем марки «Chery Cross Easter», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який здійснював рух по вулиці 3-ій Слобідської від вулиці 68 Десантників в напрямку проспекту Центрального. У результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Не погодившись з такою постановою судді, представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Руденко В. В. подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову та визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Апелянт зазначав, що ухвалюючи оспорене судове рішення, суддя невірно оцінив докази у справі, надав перевагу одних доказів над іншими, та не врахував, що рух військової колони був організований по одній із центральних вулиць міста у «часи пік», без відповідного погодження з підрозділами національної поліції, та без дотримання безпеки руху, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода.

У змісті скарги представник потерпілого ретельно дослідив усі докази, що є у справі, надав ним свою оцінку, та вважав, що основним порушенням допущеним ОСОБА_1 є порушення пункту 3.1 ПДР України, а саме не забезпечення ним безпеки руху військової колони.

Посилався на безпідставність не врахування судом висновку інженерно-транспортного дослідження, наданого на замовлення потерпілої сторони, та порушення права потерпілого на справедливий суд, у зв`язку з тим, що належного розгляду справи по факту не відбулося.

Просив поновити строк на апеляційне оскарження, у зв`язку з отриманням постанови лише 24 грудня 2021 року.

За наведених представником потерпілого у змісті скарги обставин пропуску ним строку на апеляційне оскарження та при розгляді заявленого клопотання про його поновлення, суд апеляційної інстанції враховує, що представником потерпілого допущено несуттєвий пропуск строку в один день, з огляду на ухвалення суддею постанови 16 грудня 2021 року, подачу апелянтом скарги через поштове відділення 29 грудня 2021 року та кількість святкових і неробочих днів. За таких обставин клопотання про поновлення строку слід задовольнити.

В той же час, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_2 та його представника Руденка В. В. на підтримку доводів скарги, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Нечая О. Д., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доведення тих чи інших обставин здійснюється на підставі статті 251 КУпАП за допомогою належних та допустимих доказів, якими є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який у відповідності до статті 251 КУпАП є доказом у справі.

За такого постанова, згідно до положень статті 283 КУпАП, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Так, за матеріалами справи ОСОБА_1 вменяється порушення пунктів 1.5, 2.3 «д», 3.1, 8.7.3 «е», 12.1, 16.3 ПДР України, з огляду на які, він не вжив заходів для забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме безпечного проїзду колони військової техніки на червоний сигнал світлофору, внаслідок чого перший транспортний засіб з колони зіткнувся з автомобілем потерпілого.

Вважаючи, що такі дії ОСОБА_1 не підтверджені належними доказами та не мають конкретизації щодо вчинення ним конкретних порушень за приписами ПДР України, суддя суду першої інстанції закрив провадження у справі за відсутністю в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Ці висновки судді ґрунтуються на вірно встановлених ним обставинах справи.

За положеннями пунктів 8.7.3 «е», 12.1 та 16.3 ПДР України визначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. У разі необхідності надання переваги у русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, в тому числі забороняючий рух червоний сигнал світлофору, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещуваній проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Виключенням з цих приписів Правил є рух транспортних засобів із спеціальними сигналами, відповідно до яких, за пунктом 3.1 ПДР України передбачено, що водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8, 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до них представником потерпілого відеофайли свідчать, що водій оперативного транспортного засобу ОСОБА_1 при виконанні спеціального службового завдання, яке полягало у супроводі колони військової техніки, увімкнув проблисковий маячок синього кольору та спеціальний звуковий сигнал, внаслідок чого за наведеними приписами ПДР України мав право відступити від виконання положень пунктів 8.7.3 «е», 12.1 та 16.3 ПДР України, за порушення яких відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення.

З наданого у суді апеляційної інстанції відеозапису руху колони по вулиці Великій Морській в межах перехрестя з вулицею 3-ій Слобідській вбачається, що оперативний транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 рухається попереду колони з увімкнутими проблисковими маячками, та коли під`їжджає до межі з перехрестям (на запису визначений час як 19.34.06-08) зменшує швидкість, внаслідок чого відстань від оперативного транспортного засобу до першої машини колони «Козак» зменшується до допустимій, яка дозволяє уважному водію побачити та почути рух військової колони, на якій увімкнуті спецсигнали, в тому числі звукові. Потім, об 19год.34хв.09сек.(час визначений за записом) оперативний транспортний засіб супроводу виїжджає на перехрестя та на 19год.34хв.10сек. повністю ще його не звільняє, оскільки знаходиться з його іншої сторони, а перша машина «Козак» вже виїжджає на перехрестя об 19год.34хв.11сек., в той же час від неї зліва з`являється автомобіль під керуванням потерпілого, внаслідок чого об 19год.34хв.12сек. відбувається його зіткнення з першою машиною військової колони. На момент зіткнення на відеозапису в межах перехрестя з його різних боків можливо одночасно побачити оперативну машину супроводу з увімкнутими сигнальними маячками, машину «Козак», що виїхала на перехрестя, та автомобіль потерпілого, який також одночасно виїздив на нього.

При цьому доводи потерпілого ОСОБА_4 з приводу його необізнаності щодо увімкненого маячка на оперативному транспортному засобу, під керуванням ОСОБА_1 , невідповідність роботи цього маячка новим зразкам маячків оперативних транспортних засобів, та неможливості побачити цей сигнал з місця, по якому рухався потерпілий, не є слушними, так як за приписами пункту 2.3 «б» ПДР України кожний водій для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну. Формат, розмір та технічні параметри проблискового маячка, увімкненого на оперативному транспортного засобу, які б дозволяли іншому учаснику дорожнього руху ігнорувати такий сигнал, вищенаведеними пунктами не визначено.

Відтак, на переконання суду апеляційної інстанції, висновки судді суду першої інстанції щодо відсутності підстав вважати, що у діях ОСОБА_1 є порушення пунктів 8.7.3 «е», 12.1 та 16.3 ПДР України, за наявності приписів пункту 3.1 цих Правил, є вірними.

Крім того, за протоколом про адміністративне правопорушення особами, які його склали, визначено порушення ОСОБА_1 пунктів 1.5, 2.3 «д» та частини пункту 3.1 ПДР України, які стосуються дотримання водієм безпеки руху.

Цими пунктами визначається, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб, не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган. Для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, а при виконання службових завдань, водії оперативних транспортних засобів, відступаючи від приписів ПДР України повинні увімкнути проблисковий маячок синього або червоного кольору і спеціальний звуковий сигнал та забезпечити безпеку дорожнього руху.

Аналіз наведених норм, які приписують водієві дотримуватися безпеки дорожнього руху, свідчить про те, що пункти 1.5 та 2.3 «д» носять загальний характер по відношенню до інших норм ПДР України, які приписують водієві конкретні дії у відповідності до кожній дорожній ситуації, та відповідний алгоритм дій, за дотриманням якого забезпечується безпека руху. Тобто визначаючи порушення водієм цих пунктів ПДР України, особа, яка складає відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, повинна конкретизувати в чому саме полягала невідповідність дій водія конкретній дорожній ситуації, та відповідно зазначити пункт ПДР України, який приписує діяти водієві за визначеними Правилами, які забезпечують дотримання ним безпеки руху.

Так, за положеннями Законів України «Про дорожній рух» і «Про автомобільні дороги», а також за загальними приписами ПДР України визначено, що безпека дорожнього руху це комплекс та система правил, заходів і засобів, що забезпечують умови безпечного дорожнього руху, які спрямовані на захист і збереження життя і здоров`я активним та пасивним учасникам дорожнього руху, а також захист і збереження довкілля та майна. Ця система включає у себе : навчання, тестування та ліцензування водіїв; нагляд за діяльністю установ по підготовці водіїв; забезпечення можливості надання першої медичної допомоги та швидкої медичної допомоги на дорогах; забезпечення відповідності конструкції нових транспортних засобів вимогам безпеки і екологічної безпеки та нагляд за їх дотриманням; забезпечення відповідності технічного стану транспортних засобів вимогам безпеки у процесі їх експлуатації і нагляд за їх дотриманням; організація дорожнього руху та дорожньої інфраструктури ; забезпечення відповідності доріг загального користування і оснащення їх технічними засобами для організації дорожнього руху вимогам безпеки і нагляд за їх дотриманням; забезпечення підтримування відповідності технічного стану доріг загального користування і технічних засобів для організації дорожнього руху вимогам безпеки і нагляд за їх дотриманням; нагляд за дорожнім рухом тощо.

Отже, за наведених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, порушення ОСОБА_1 . безпеки дорожнього руху не має конкретизації, оскільки об`єктивна сторона правопорушення викладена таким чином, що виключає порушення ним пунктів 8.7.3 «е», 12.1 та 16.3 ПДР України, у зв`язку з виконанням положень щодо маячка та сигналу у відповідності до припису пункту 3.1 цих же Правил. Порушення інших пунктів ПДР України, які викладені в їх особливій частині, а не в загальних положеннях, які б приписували ОСОБА_1 в тій дорожній обстановці діяти іншим чином, а не як викладено у змісті складеного протоколу, поліцейськими, які його складали не наведено.

За таких обставин посилання потерпілого та його представника на не отримання ОСОБА_1 дозволу органів національної поліції на пересування колони чи будь-якого іншого дозволу, не має правового значення при розгляді та перегляді справи про адміністративне правопорушення, яка розглядається виключно в межах складеного протоколу.

Не є слушним і посилання представника потерпілого на висновок експертного дослідження по автотехнічному дослідженню, та по дослідженню обставин і механізму ДТП (а.с.75-99), оскільки визначальним для складення будь-якого висновку є вихідні дані самої події дорожньо-транспортної пригоди.

В цьому разі усі вихідні дані надані представником потерпілим, на його розсуд, в тому числі такі суттєві, як: швидкість кожного із автомобілів, загальну ширину проїзної частини, яка у схемі ДТП зазначена так, що її неможливо ні прочитати, ні розрахувати, також надану оцінку роботи проблискових маячків, та відстань з якої потерпілий їх міг бачити, тощо.

Внаслідок цього висновок експертного дослідження ґрунтується на припущеннях, які сформульовані представником потерпілого, і тому як доказ, не може бути покладено в основу будь-якого судового рішення.

Крім того спеціалістом у своєму висновку резюмовано про можливість порушення ОСОБА_1 інших пунктів ПДР України, як конкретизації не відповідності його дій безпеці дорожнього руху, які за протоколом про адміністративне правопорушення відсутні, а тому не можуть бути підставою для їх оцінки та дослідження, на чому безпідставно наполягав представник потерпілого у судових засіданнях.

Самі вихідні дані, що надані представником потерпілого та досліджені спеціалістом, свідчать про їх не відповідність змісту наданих ним же відеозаписам події. Так представником потерпілого стверджуються, що усі транспортні засоби рухалися зі швидкістю 50 км/год? але одночасно потерпілий стверджував, що побачив автомобіль, як потім дізнався, під керуванням ОСОБА_1 на відстані приблизно 60м від перехрестя, який проїхав його на заборонений сигнал світлофору, та не бачив проблискових маячків, внаслідок чого виїхав на перехрестя, де зіткнувся з першим автомобілем колони.

Такі твердження вказують на те, що автомобіль потерпілого та перший автомобіль колони «Козак» наближалися до перехрестя з однаковою швидкістю та одночасно виїхали на нього, що можливо було лише при тому, що відстань від автомобіля ОСОБА_1 та першою машиною колони складала б, за поясненнями потерпілого, 60м. Але запис на наданих відеофайлах проходження військової колони вулицями міста однозначно свідчить, що такого проміжку між транспортними засобами військової колони, не мало місця на жодному перехресті.

Крім того за останнім наданим відеозаписом самої події вбачається, що оперативний транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 здійснював супровід колони таким чином, що не побачити, та не почути його спеціальних сигналів при виїзді на перехрестя було неможливо, а виїзд потерпілого на перехрестя, після оперативної машини без зниження швидкості до допустимої з метою дотримання усе тієї ж безпеки дорожнього руху, призвело до зіткнення з першою машиною військової колони. Обидва транспортних засоби: оперативний та перша машина військової колони знаходилися одночасно в русі в межах перехрестя, але з різних його боків.

Тому усі пояснення свідків з боку особи, відносно якої складено протокол, та з боку потерпілого носять суб`єктивний характер, та можуть бути прийняті до уваги лише в тій частині, яка узгоджується зі змістом відеозапису, за яким порушень водієм оперативної машини ОСОБА_1 пунктів 1.5, 2.3 «д», 3.1, 8.7.3 «е», 12.1, 16.3 ПДР України не вбачається.

За таких обставин пояснення потерпілого та його представника про наявність вини в діях іншого водія ОСОБА_1 , які призвели до дорожньо-транспортної пригоди, не відповідають, як даним, вказаним у схемі ДТП та відеозаписах, так і іншим матеріалам справи про адміністративне правопорушення за обставин, що викладені у протоколі.

Ці докази у сукупності досліджені належним чином та оцінені суддею суду першої інстанції, в тому числі за визначеним стандартом доказування «поза розумним сумнівом», у відповідності до якого вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена працівниками поліції без виникнення жодних сумнівів.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, або відносно якої закрито адміністративне провадження, є винною у вчиненні цього правопорушення.

За таких обставин, проаналізувавши надані докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи в їх сукупності, суддя суду першої інстанції, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції, вважав встановленим, що дорожня-транспортна пригода відбулася за обставин, які незалежали від ОСОБА_1 , та в його діях відсутні порушення, передбачені пунктами 1.5, 2.3 «д», 3.1, 8.7.3 «е», 12.1 та 16.3 ПДР України, які визначені уповноваженими особами поліції при кваліфікації дій водія, так як виключають в діях водія ОСОБА_1 наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, в межах складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного судом першої інстанції вірно закрито провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, і підстав для його скасування судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити представнику потерпілого Руденку В. В. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Руденка В. В. залишити без задоволення, а постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 16 грудня 2021 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрито, в зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча О. О. Ямкова