Справа № 333/8688/21
Провадження № 3/333/343/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Михайлова А.В., за участю захисника Єренка Д.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої керуючою АЗС, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 676573 від 02.12.2021 року ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення за таких обставин.

02.12.2021 року виявлено, що будучи керівником мережі АЗС NPG вул Космічна 148 у м. Запоріжжі здійснювала торгівлю паливним матеріалом без дозволу на викиди забруднюючих речовин.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила до суду захисника.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Єренко Д.В. під час розгляду справи пояснив, що ОСОБА_1 не є суб`єктом даного адміністративного правопорушення. Крім того, протокол не містить норми спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує наявності відповідного дозволу. Крім того, відповідальність за дане правопорушення передбачена окремою нормою, а саме ст. 78 КУпАП, справи за якою не уповноважені розглядати органи Нацональної поліції України. Крім того, у даної мережі АЗС відсутній обов`язок з отримання вказаного дозволу. Просив закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, про що подав відповідну заяву.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу таких висновків.

Частиною 1 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ч.1 ст.164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 здійснювала торгівлю паливним матеріалом без дозволу на викиди забруднюючих речовин.

З положень ст.164КУпАП вбачається, що відповідальність за цією нормою настає зокрема, у разі провадження господарської діяльності без одержання дозволу, якщо його одержання передбачене законом, тобто норма ч. 1 ст.164КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у своїй диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності, тобто в протоколі про адміністративне правопорушення має зазначатися відповідна норма спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує одержання дозволу на проведення певного виду господарської діяльності.

Крім того в протоколі ВАБ № 676573 взагалі немає посилання на порушення Закону України «Проохорону атмосферногоповітря» та Закону України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарський діяльності», до якого внесено дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами за Законом України «Про охорону атмосферного повітря».

Разом з тим, перелічений вище Протокол складено співробітником поліції за відсутності будь-яких фактичних даних, що підтверджують наявність у його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП.

Крім того, відповідальність за викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади або недодержання вимог, передбачених наданим дозволом, передбачена ст.78 КУпАП, що утворює окремий склад адміністративного правопорушення, передбачений спеціальною нормою, а саме ст.78 КУпАП, яка і регулює даний вид діяльності, а попри це, за Протоколом її звинувачено у порушенні ч.1 ст.164 КУпАП, а не ст.78 КУпАП.

Слід звернути увагу, що відповідно до ст.242-1 КУпАП центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема статтею 78 (крім порушень санітарних норм).

Отже, розгляд таких матеріалів віднесений саме до компетенції цього органу, а не національної поліції.

Також, відповідно до ст. 5 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 року

№ 1780 затверджено «Порядок розроблення та затвердження нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел», у якому зазначено, що перелік типів устаткування, за якими розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, визначається Мінприроди. На виконання вказаного Порядку Міністерством охорони навколишнього природного середовища України було видано наказ від 16.08.2004 року № 317, яким затверджено Перелік типів устаткування для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел. Перелік є вичерпним, до якого обладнання яке використовується ОСОБА_2 не віднесене.

Протокол не містить інформації про те, на підставі чого встановлено, що обладнання підприємства є джерелами викидів забруднюючих речовин, що це є саме стаціонарні джерела викидів, які саме речовини потрапляють у повітря та чи є негативний вплив від цього на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що отримувати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами необхідно суб`єктам господарювання, що здійснюють викиди забруднюючих речовин, які справляють негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища. Отже, законодавець встановив обов`язок отримувати даний дозвіл тим підприємствам, які експлуатують об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші такий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 14.03.2018 по справі № 820/12120/15. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.01.2019 по справі № 825/1287/16 з посиланням на вказану постанову Верховного Суду, та від 29.04.2020 № 816/1976/16.

Статтею 3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що одним з основних принципів державного нагляду (контролю) є принцип презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання.

Поміж тим, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснює господарську діяльність з порушенням умов ліцензування, а також без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, одержання якого передбачене законом, тобто відсутнє посилання на норму закону та обґрунтування щодо відсутності дозволу, іншого документа дозвільного характеру, який NPG зобов`язано одержати для здійснення господарської діяльності, що є безумовною ознакою вчинення саме адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

За таких обставин суд приходить до висновку, що надані матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому, відповідно до положень ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В протоколі не відображені будь-які інші діяння, що утворюють об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а суд позбавлений права самостійно змінювати або уточнювати фабулу правопорушення на шкоду особі, стосовно якої складено протокол, оскільки ця фабула по суті становить формулювання обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. При цьому суд повинен діяти, як незалежний орган правосуддя, а не як сторона обвинувачення, відшукуючи в діях особи ознаки правопорушень, які не були відображені в протоколі.

Керуючись ст.ст.8,9,27,34,35,164,247,280,283,284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1ст. 164 КУпАП відносно ОСОБА_1 , за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя А.В.Михайлова