ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 278932, що надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 278932, 16.09.2021 року о 03-05 год. в м. Запоріжжя, Вознесенівський район, пр. Маяковського, біля буд. 21, водій ОСОБА_1 керував автомобілем „Renault 19, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився в присутності двох свідків, від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Шевченко К.О. пояснила суду, що 16.09.2021 року ОСОБА_1 , разом зі своїми друзями відпочивав у міст Запоріжжя на вулиці Перемоги. Коли збиралися повертатися додому, вони подзвонили знайомій та попрохали її забрати їх із міста Запоріжжя додому, оскільки було вже пізно та маршрутки не їздили. Знайома приїхала за ними до міста Запоріжжя на власному автомобілі „Renault 19, за кермом якого була саме вона. Після того, як вони всі сіли до транспортного засобу ( ОСОБА_1 сів на коліна своєму товаришу на заднє пасажирське сидіння) та почали рухатися, через деякий час їх зупинила патрульна поліція, яка їхала позаду авто, на пр. Маяковського у м. Запоріжжі. Зупинивши транспортний засіб, власниця авто кудись зникла. На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 разом зі своїми друзями вийшов з авто з задньої правої двері пасажирського сидіння. Оскільки після зупинки транспортного засобу водій (власниця) авто покинула місце зупинки, працівники поліції не мали змогу перевірити та встановити її особу. Після чого працівники поліції почали ОСОБА_1 та його товаришів вмовляти щоб хтось із них погодився на складення протоколу про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом у нетверезому стані. Дізнавшись що ОСОБА_1 , є військовозобов`язаний та має статус учасника бойових дій, працівники поліції почали шантажувати його, що якщо він не погодиться скласти на нього протокол про адміністративне правопорушення, вони повідомлять його командира частини, що він не допоміг працівникам поліції, та будучи у відпустці поводився непристойно солдату збройних сил України. Оскільки ОСОБА_1 не керував зазначеним автомобілем, то він не є водієм транспортного засобу, і не зобов`язаний був проходити перевірку на стан алкогольного сп`яніння без вагомих на то причин.

Направлені до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення мають істотні порушення Інструкції №1026, оскільки портативний відео реєстратор вимикався працівниками поліції три рази під час складання протоколу з великим проміжком часу, що призводить до неповного відтворення всіх обставин по справі, які відбувалися під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Надане працівниками поліції відео з портативного відео реєстратора не може бути покладений в основу як достовірний доказ по справі, оскільки не відображає всіх обставин справи в повному обсязі, та сам запис проведений з порушенням Інструкції №1026.

В матеріалах справи відсутні жодні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тому відсутність доказів керування транспортним засобом виключає відповідальність передбачену ч. 1 ст.130 КУпАП.

Посилаючись на викладене, представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Шевченко К.О. просила провадження по справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вислухавши пояснення представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Шевченко К.О., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В розумінні Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному Законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, є лише початковим правовим висновком щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Судом встановлено, що працівниками поліції складено адміністративний протокол ААБ № 278932, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який 16.09.2021 року о 03-05 год. в м. Запоріжжя, Вознесенівський район, пр. Маяковського, біля буд. 21, керував автомобілем „Renault 19, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився в присутності двох свідків, від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність.

Отже, об`єктивною стороною даного правопорушення є керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння, суб`єктивною - прямий умисел, а суб`єктом - водій, який перебував за кермом.

В судовому засіданні представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Шевченко К.О. пояснила, що ОСОБА_1 автомобілем не керував, тому і відмовився проходити огляд на стан сп`яніння.

Відповідно до п.п.1 п.2 розділу 1 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018р. №1026, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки (п.2 розділ 3 Інструкції МВС України від 18.12.2018р. №1026).

Відповідно до пп.2 п.1 розділу 7 Інструкції № 1026 під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняється примусове виключення відео реєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції, що передбачено п.2 розділу 7 Інструкції №1026.

Таким чином, з метою фіксації фактів порушення водіями Правил дорожнього руху України передбачено проведення поліцейськими відеозапису за допомогою відео реєстратора патрульної машини та нагрудних камер, які є належними та допустимими доказами, на підставі яких встановлюються фактичні обставини справи, у тому числі, доведення винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Судом в судовому засіданні оглянутий відеозапис події, що сталася 16.09.2021 року, приходить до наступного висновку.

Відеозаписи надані співробітниками поліції, не дають змоги об`єктивно надати оцінку подіям 16.09.2021 року через те, що поліцейськими надані «нарізки» відеозапису з великим проміжком часу, які не дають змоги у повній мірі відобразити картину подій, а повний запис надано не було.

Зі змісту наданого відеозапису встановлено, після зупинки транспортного засобу „Renault 19, державний номер НОМЕР_1 , зі сторони водійського двері виходила стороння особа, так, відеозапис не містить відомості, які б підтверджували взагалі керування ОСОБА_1 транспортним засобом „Renault 19, державний номер НОМЕР_1 .

За визначенням Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306, а саме п. 1.10 - водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 23.12.2005 року, а саме ч. 27 - «керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись».

Таким чином, досліджені судом докази не спростовують доводів представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Шевченко К.О. про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не керував, однак матеріали справи не містять доказів, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України „Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858. Вказаними нормативними документами передбачено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану сп`яніння.

Статтею 266 КУпАП, також передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і що до яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Таким чином, огляд осіб, які є пасажирами транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння не передбачено зазначеноюнормою.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Разом з тим, суд вважає, що в даному випадку при вчиненні працівниками поліції дій, пов`язаних з оглядом ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не були дотримані вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Належних та допустимих доказів, які б об`єктивно доводили той факт, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, який би був зафіксований в спосіб, передбачений законом, та те, що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Згідно ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі, а висновки суду не можуть ґрунтуватись на припущеннях.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження в справі слід закрити в зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 8, 27, 34, 35, 130, 247, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Ю.В.Геєць