Справа № 347/2498/21
Провадження № 33/4808/252/22
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції ДРАЧ Д. С.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 01 квітня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, а також стягнуто судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 23.11.2021 року о 16:17 годині в с. Город Косівського району, по вул. Центральна керував транспортним засобом Mercedes-Benz 609D, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9А ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводилося із застосуванням приладу Drager Alcotest 6810. Результат тесту - 0,74‰, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова суду не відповідає вимогам закону, судом невірно надано правову оцінку обставинам справи та наданим ним доказам у справі, не повністю досліджено обставини справи, що призвело до безпідставного притягнення його до відповідальності.

Вказує на те, що 23.11.2021 року о 16.17 год керував в с.Город Косівського району транспортним засобом 29.08.2021 року приблизно о 21.20 год. він керував автомобілем Mercedes-Benz 609D, де його зупинили працівники поліції. В той день він себе погано почував, оскільки був хворий і цілий день за кермом, був втомлений і тому не розумів дій працівників поліції, підписав надані ними документи, однак будь яких копій документів він не отримав. Крім працівників поліції більше нікого не було на місці події.

Коли він отримав виклик до суду, то був дуже здивований. З протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не згідний, оскільки алкогольні напоїв в той день та напередодні він не вживав. Протокол складений з порушенням вимог Інструкції. Працівники поліції не роз`яснили йому його права та обов`язки, не роз`яснено право на захисника, протокол складено без залучення свідків, тобто всупереч вимогам законодавства.

Окрім того, апелянт зазначає, що в протоколі не зазначено за допомогою якого конкретного технічного засобу здійснювався огляд на стан алкогольного сп`яніння, що позбавляє можливості його ідентифікувати.

Окрім того, працівником поліції не вручено йому копію протоколу про адміністративне правопорушення.

Апелянт звертає увагу на те, що згідно акту огляду вбачається, що огляд проводився поліцейським на місці без присутності свідків, тобто з порушенням вимог закону, у якому також не вказано час, дату та місце його складання. Копію акту огляду йому не було вручено.

ОСОБА_1 вказує на те, що у відповідності до направлення водія на огляд до медичного закладу від направлявся на огляд до Косівської ЦРЛ, однак жодного документу про результат огляду не долучено, а згідно даного направлення він не відмовлявся від такого огляду.

Апелянт звертає увагу на те, що у нього не було відібрано пояснення та не долучено їх до матеріалів справи.

Апелянт наголошує на тему, що у роздрукованому чеку приладу Драгер не можливо нічого прочитати та розібрати, оскільки він роздрукований не якісно, що дає підстави вважати його не дійсним.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що згідно рапорту і протоколу працівники поліції зупинили його 23.11.2021 року о 16.17 год., акт огляду проведено о 16.17 год., що викликає сумнів у достовірності даних доказів у справі.

Також, в матеріалах справи відсутні дані, які враховуються судом при розгляді справи, зокрема: характеристики на нього та дані про ступінь вини.

ОСОБА_1 зазначає, що 14.12.2021 року судом було повернуто справу на доопрацювання щодо надання запису відео фіксації правопорушення, яка не було виконана і вказані в ухвалі суду недоліки не виправлені, а саме: не долучено до справи запис відео фіксації з місця події вчинення ним правопорушення - повної процедури проходження ним огляду на стан сп`яніння.

За наведених обставин та порушень судом вимог закону при розгляді справи, який проведено за його відсутності та без належного з`ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, однак 25 .05.2022 р. на електронну пошту суду надіслав заяву про підтримання ним апеляційних вимог наведених в апеляційній скарзі та просив розгляд справи провести за його відсутності та відсутності його захисника Курко В.М..

За таких обставин, приймаючи до уваги, що участь ОСОБА_1 та його захисника в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою, апеляційний суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 та призначив йому справедливе стягнення в розмірі, який встановлено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Перевіряючи апеляційні доводи ОСОБА_1 щодо його невинуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки "право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника, оскаржувати судові рішення та інші.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному, та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що у випадку виявлення адміністративного правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом і єдиною підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дані правопорушення та прийняте по справі рішення.

Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП

Так, враховуючи, що в своїх доводах ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про доведеність його вини у вчиненні правопорушення, суд апеляційної інстанції у повному обсязі перевірив вищевказані доводи та прийшов до висновку, що вони повністю спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.

Зокрема, зі змісту доводів апеляційної скарги вбачається що ОСОБА_1 визнає, що 23.11.2021 року дійсно керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції, та на пропозицію працівників поліції пройшов огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці. Однак, вказує на те, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду водія на визначення стану сп`яніння, а матеріали справи містять суперечності та такі, що не відповідають вимогам закону.

Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги, внаслідок чого, було встановлено, що вони носять суперечливий характер і повністю спростовуються сукупністю доказів, які досліджені судом.

Зокрема, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 459822 від 23.11.2021 року вбачається, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки та повідомлено про розгляд справи у Косівському районному суді у відповідності до вимог ст.268 КУпАП та ст..63 Конституції України, про що свідчить власноручний підпис у відповідній графі протоколу ОСОБА_1 .

В своїх поясненням в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повністю визнав свою вину у вчиненні правопорушенні та власноручно зазначив, що транспортний засіб доставлений йому додому. Відповідне психологічне ставлення до вчиненого правопорушення ОСОБА_1 підтверджуються відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, які долучені до матеріалів справи, на яких останній визнавав, що вжив стакан пива.

Однак, в подальшому, після ухвалення судом рішення у справі в своїй апеляційній скарзі на постанову Косівського районного суду від 01.04.2022 року за ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 вказує, що не погоджується із фактом керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння внаслідок порушення працівником поліції порядку проведення огляду на визначення стану сп`яніння.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП звинувачується у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушенні вимог ст.2.9А Правил дорожнього руху України.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №459822 від 23.11.2021 року, ОСОБА_1 23.11.2021 року о 16:17 годині в с. Город Косівського району, по вул. Центральна керував транспортним засобом Mercedes-Benz 609D, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest 6810. Результат тесту - 0,74‰., чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - поліцейським СРПП Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капралом поліції Томич Р.Д., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 .

В протоколі про адміністративне правопорушення свідків не зазначено.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення містить дані, які свідчать про те, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, повідомлено про розгляд справи в Косівському районному суді, про що свідчить його власноручний підпис.

ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколу та отримав його копію, про що свідчить його власноручний підпис.

В графі пояснення особи, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 власноручно написав пояснення, в яких зазначив, що згідний, про що додатково розписався власноручно.

Працівниками поліції у ОСОБА_1 під його підпис було вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

До протоколу про адміністративне правопорушення було додано чек Драгера, відео, акт огляду на стан сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП і не містить недоліків, які свідчать про порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП, а доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що йому не було роз`яснено працівниками поліції його права та обов`язки у відповідності до вимог закону та те, що він не отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення повністю спростовуються матеріалами справи.

Так, в матеріалах справи відсутня копія протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про виконання працівником поліції своїх обов`язків щодо її вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При вирішанні цього питання суд виходить із сукупності досліджених доказів, які дозволяють встановити порядок вчинення процесуальних дій та свідчать про обізнаність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про зміст висунутого обвинувачення та наявність реальної можливості організувати ефективний захист своїх інтересів.

Зі змісту матеріалів справи, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення, чеку приладу Драгер та акту огляду, на яких містяться підписи ОСОБА_1 , вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений з тим, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (а.с.1).

Апеляційний суд вважає, що обвинувачення висунуте ОСОБА_1 є конкретним, оскільки зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП звинувачується у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не розумів, що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП є необґрунтованими та такими, що повністю спростовуються матеріалами справи.

Апеляційний суд вважає, що доводи щодо незаконності судового рішення суду першої інстанції, недоведеності обвинувачення та відсутності складу правопорушення є безпідставними та спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.

Так, в матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), у відповідності до якого було проведено огляд водія ОСОБА_1 у результаті із виявленими у нього ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Огляд на визначення стану сп`яніння було проведено за допомогою приладу Драгер 6810, результат огляду на стан сп`яніння був позитивний 0.74 % проміле.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в Акті огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу наявний власноручний підпис ОСОБА_1 у графі акту «з результатами згоден», що свідчить про його згоду із отриманим позитивним результатом 0.74 % проміле, а вищевказаний факт встановлений у відповідності до вимог закону та сукупності доказів, які були досліджені судом.

Як вбачається з роздруківки приладу Drager Алкотест 6810 (а.с.2) в результаті огляду ОСОБА_1 поліцейським за допомогою технічного засобу 23.11.2021 року о 16 год. 17 хв. було встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат тесту показав 0.74 %. Вказаний результат не містить довільних висловлювань або помилок, підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень. (а.с. 2).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вказана роздруківка приладу Драгер на а.с.2, що міститься в матеріалах справи справді не є достатньо чіткою, однак дозволяє встановити дані, які мають істотне значення для розгляду справи. Крім того, огляд водія ОСОБА_1 на визначення стану сп`яніння було проведено із його фіксуванням на нагрудну відеокамеру працівника поліції, на відеозаписах яких зафіксовано проведення вказаного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, результат якого показав 0.74 % проміле, що засвідчую правдивість результату роздруківки приладу Драгеру та результату проведеного огляду правопорушника, що становив 0.74 % проміле.

В матеріалах справи наявне свідоцтво про перевірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/7819 чинне до 04.10.2022 року про відповідність вимогам закону приладу Газоаналізатора Алкотест 6810 ARВН-0602 (а.с.3).

Апелянт в доводах апеляційної скарги зазначає, що в протоколі не зазначено за допомогою якого конкретного технічного засобу здійснювався огляд на стан алкогольного сп`яніння, що позбавляє можливості його ідентифікувати.

Апеляційний суд такі твердження апелянта вважає безпідставними та необґрунтованими, а також такими, що не дають підстав вважати, що його огляд на визначення стану сп`яніння проведений сертифікованим приладом Драгер Алкотест 6810 проведений з порушенням вимог закону.

Апелянт звернув в апеляційній скарзі увагу на те, що згідно акту огляду вбачається, що огляд проводився поліцейським на місці без присутності свідків, тобто з порушенням вимог закону, у якому також не вказано час, дату та місце його складання, копію акту огляду йому не було вручено.

Наведені доводи апелянта є безпідставними та такими що не впливають на кваліфікацію його дій, передбачених відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 23.11.2021.2021 року складеного о 16 год. 12 хв. у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння. А саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Зазначено, що водія ОСОБА_1 встановлено на підставі посвідчення водія, огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою приладу Алкотест 6810, результат огляду 0.74 % проміле. На підставі чого складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №459822.

Згідно рапорту поліцейського СРПП Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капрала поліції Р.Томич (а.с.2), 23.11.2021 року о 16:17 годині в с. Город Косівського району, по вул. Центральна було зупинено транспортний засіб Mercedes-Benz 609D, під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку із перевіркою дотримання карантинних заходів. Під час спілкування із водієм у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: не чітке мовлення, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння. Після проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер Алкотест , результат огляду ОСОБА_1 становив 0.74 % проміле. Після чого водію було запропоновано проїхати до медичного закладу, на що ОСОБА_1 відмовився, оскільки був згідний із результатом. В подальшому на водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Водія було відсторонено від керування транспортним засобом. Під час розмови із ОСОБА_1 поводилися толерантно, в правах не обмежувалось.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника ВП №2 смт. Рожнятів Івано-Франківського РП ГУНП в Івано-Франківській області про законність своїх дій.

Разом з тим, дані вищевказаних рапортів працівників поліції повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовного дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, за змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вказана норма закону більш детально відображена у п. 6 Інструкції, де також наголошено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Отже, проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, проводиться двома способами: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, які затверджені управлінням охорони здоров`я місцевих держаних адміністрацій, в інших закладах охорони здоров`я проведення вказаного огляду заборонено.

Для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я, відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП та п. п. 7, 8 Інструкції, є три підстави: 1) незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу; 2) незгода водія з його результатами; 3) скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані.

Апеляційний суд неодноразово наголошував на тому, що незгода водія з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу свідчить про недопустимість використання вказаних результатів як доказів доведеності вини у вчиненні адміністративного правопорушення і є правовою підставою для направлення водія на відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичний заклад.

При цьому, незгода водія з результатами огляду, який було проведено працівником поліції за допомогою спеціального технічного засобу може бути здійснена різними способами та встановлюється на підставі доказів, які досліджені в судового засіданні.

Незгода водія транспортного засобу із позитивним результатом проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння повинна бути здійснена безпосередньо після проведення такого огляду, шляхом активних дій самого водія та висловлена в категоричній чіткій формі.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що водій транспортного засобу не погоджувався із результатами огляду, який було проведено поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, а його процесуальна поведінка після проходження огляду свідчить про те, що він не заперечував результати огляду та погоджувався з ними.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

З вищевказаного відеозапису вбачається, що після зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та спілкування працівників поліції із ним, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що вони вбачають у нього ознаки алкогольного сп`яніння. Водію було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер, на що ОСОБА_1 погодився та повідомив що випив стакан пива і визнавав, що після того керував транспортним засобом, здійснюючи перевезення людей.

Водій ОСОБА_1 відкривши власноручно мундштук приладу, дотримуючись рекомендацій працівника поліції щодо проходження огляду,продув прилад Драгер, результат якого становив 0.74 % проміле, що чітко зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції, та про що було повідомлено ОСОБА_1 .

На запитання працівника поліції щодо вживання алкоголю, ОСОБА_1 повідомив що вживав пиво.

На відеозаписі відображено, що ОСОБА_1 повідомлено результат огляду 0.74 проміле і те, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння

На відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції не зафіксовано не згоду ОСОБА_1 із результатом огляду.

Таким чином, на відеозаписах зафіксовано роз`яснення працівником поліції вимоги ПДР під час керування транспортним засобом та вказано про порушення водієм вимог правил - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння поліцейським за допомогою технічного засобу Драгер, результат якого показав 0.74 проміле.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані відеозаписи є належними та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

З змісту відеозапису вбачається, що жодних зауважень на дії працівників поліції чи щодо неправомірності проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не було висловлено.

Наявність долучених відеозаписів з нагрудної камери працівника поліції дозволяє суду прийти до висновку про те, що ОСОБА_1 після проходження огляду за допомогою технічного засобу погодився з встановленими результатами і не наполягав на проведенні огляду в закладах охорони здоров`я.

Апеляційний суд також вважає безпідставними доводи про те, що при вирішанні питання про перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння необхідно враховувати, що огляд водія проведено за відсутності свідків, даних про яких немає ні в протоколі про адміністративне правопорушення ні в акті огляду водія.

За змістом ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому закон передбачає необхідну присутність двох свідків у тому випадку, якщо не можливо застосувати технічні засоби відеозапису. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку, суд дійшов до правильного висновку, що матеріали адміністративної справи містять достатньо доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки добровільно пройшов огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат якого становив 0.74 % проміле та погодився із вказаним результатом, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Викладене підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у відповідності до вимог закону; роздруківки результату приладу Драгер, актом огляду, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції та відеозапису з відео реєстратора машини патрульної поліції.

Апеляційний суд вважає безпідставним посилання на те, що працівниками поліції було порушено встановлений законом порядок проходження водія на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідало вимогам ст. 266 КУпАП, приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 .

Так, ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018р. які свідчать про те, що вказані відеозаписи необхідно визнати як недопустимі докази

Обставини, які зафіксовані на відеозапису свідчать про те, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом та добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Драгер, результат якого становив 0.74 проміле, а після оголошення результату огляду, повністю погодився з ним, оскільки не заявив про незгоду із вказаним результатом та відмовився від проходження відповідного огляду в медичному закладі.

Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає встановленим, що ОСОБА_1 23.11.2021 року о 16:17 годині в с. Город Косівського району, по вул. Центральна керував транспортним засобом Mercedes-Benz 609D, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9А ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводилося із застосуванням приладу Drager Alcotest 6810. Результат тесту - 0,74‰.

Обране судом адміністративне стягнення у виді штрафу, у відповідності до вимог ст.23 КУпАП, є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

З огляду на наведене, підстав для скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 01 квітня 2022 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв