Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/2307/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2022 року смт. Ярмолинці

Суддя Ярмолинецького районного суду Хмельницької області Кульбаба А.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жителя АДРЕСА_1 , директор ТОВ "Сільгосптехсервіс", фізичної особи підприємця, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 будучи директором ТОВ "Сільгосптехсервіс" вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: при використанні найманої праці на ТОВ "Сільгосптехсервіс", за адресою смт.Ярмолинці, вул.Залізнична, 8, Хмельницького району Хмельницької області, 18.11.2021 управлінням держпраці у Хмельницькій області встановлено, що облік відпрацьованого робочого часу водія транспортних засобів ОСОБА_2 не здійснювався за час його роботи з 16.07. по 01.10.2021 року. Так, на вимогу інспектора праці, директором товарситва ОСОБА_1 не надано табелів обліку використання робочого часу за період з 16.07. по 01.10.2021 року стосовно працівника ОСОБА_2 . За інформацією ОСОБА_1 облік робочого часу ОСОБА_2 на посаді водія автотранспортних засобів, він не здійснював, чим порушено вимогу ч.1 ст.115 Кодексу законів про працю України.

Також встановлено, що виплата заробітної плати працівнику ОСОБА_2 проведена значно пізніше законодавчо передбачених строків виплати заробітної плати. Так, відповідно до наданої директором ТОВ "Сільгосптехсервіс" відомості виплати заробітної плати ОСОБА_2 , даному працівнику виплачено заробітню плату за липень-вересень 2021 року в розмірі нарахованої заробітної плати, а саме: за липень в сумі 3000, 00 грн., 20.10.2021року; за серпень 27.10.2021 року в сумі 6000,00 грн.; за вересень 28.10.2021 року в сумі 6000, 00 грн. Виплата зазначених коштів проведена під підпис ОСОБА_2 , чим порушено вимоги ч.3 ст. 115 Кодексу законів про працю України, та ч.3 ст.24 Закону України «Про оплату праці».

Порушення вимог ч.1 ст. 47 КЗпП України, де передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, а також вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Так, відповідно до книги обліку руху трудових книжок ТОВ "Сільгосптехсервіс", видача звільненому працівнику ОСОБА_2 (дата звільнення 01.10.2021 року наказ №25) трудової книжки проведена пізніше дня звільнення з роботи 12.11.2021 року згідно підпису звільненого працівника із зазначенням дати. Згідно заяви ОСОБА_2 від 01.10.2021 адресованої директору ТОВ "Сільгосптехсервіс", який просить надати йому копію наказу про звільнення з роботи. В ході інспекційного відвідування, керівником Тогвариства не надано інспектору праці підтверджуючих документів щодо видачі звільненому працівникові ОСОБА_2 копії наказу "Про припинення трудового договору" №25 від 01.10.2021 року.

Порушення вимог ст. 44 КЗпП України, де вказано, що при припиненні трудового договору з працівником внаслідок невиконання роботодавцем вимог законодавства про працю, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.

Відповідно до заяви працівника ОСОБА_2 від 01.10.2021 року, останній просить звільнити його із займаної посади 01.10.2021 року у зв`язку із невиплатою йому заробітної плати відповідно до вимог ч.3 ст.38 КЗпП України. Наказом від 01.10.2021 року №25 "Про припинення трудового договору", ОСОБА_2 звільнено з посади водія автотранспортних засобів 01.10.2021 року з підстав передбачених ч.3 ст.38 КЗпП України. При припиненні трудового договору із працівником ОСОБА_2 нарахування та виплата звільненому працівникові ОСОБА_2 не менше тримісячного середнього заробітку не проводилось.

Порушення вимог ч.1 ст. 83 КЗпП України та ч.1 ст.116 КЗпП України, якими передбачено, що при звільненні працівника, виплата всіх належних йому від підприємства сум заробітної плати у тому числі компенсації за невикористані дні щорічної відпустки має здійснюватися в день звільнення з роботи.

Так, при звільненні з роботи ОСОБА_2 з посади водія автотранспортних засобів з 01.10.2021 року (наказ №01.20.2021), виплата йому заробітної плвти за 1 робочий день жовтня та компенсації за невикористанні 4 дні щорічної відпустки, що нараховані за загальну суму 936,60 грн., станом на день звільнення з роботи та станом на 18.11.2021 року не проводилася. Також враховуючи законодавче передбачену мінімальну тривалість щорічної основної відпустки 24 календарних дні та час перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах із ТОВ "Сільгосптехсервіс" з 16.04. по 01.10.2021 року, йому належить компенсація за невикористані 5 календарних днів відпустки. Тобто, з 1 к.д. невикористаної відпустки зазначена компенсація ОСОБА_2 також не нараховувалась та відповідно не виплачувалась.

Порушення вимог ст.34 Закону України "Про оплату праці", ст.3 ст4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", встановлено, що виплата заробітної плати працівнику ОСОБА_2 за липень 2021 року в сумі 3000,00 грн. проводилась 20.10.2021 року та за серпень 27.10.2021 року в сумі 6000,00 грн., тобто пізніше ніж через один календарний місяць після законодавче встановлених строків виплати заробітної плати. При цьому, компенсація втрати частинизаробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати згідно наданих документів щодо нарахування заробітної плати, не нараховувалась в установленому порядку та не виплачувалась в місяць виплати заборгованості, тобто у жовтні 2021 та станом на час проведення інспекційного відвідування.

Вказані дії роботодавця ОСОБА_1 ставить найманого працівника у скрутне матеріальне та соціальне становище та тягне за собою обмеження його трудових прав та гарантів.

ОСОБА_1 в судовому засіданні обставини викладені в протоколі визнав, щиро розкаявся.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, підтверджується дослідженими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № ХМ6413/177/АВ-ПТ35 від 18.11.2021 року; актом Управлінням Держпраці у Хмельницькій області № ХМ6413/177/АВ від 18.10.2019 року; поясненнями ОСОБА_1 , копією заяви працівника ОСОБА_2 від 12.07.2021 та наказу від 16.07.2021 №21; копією наказу №25 від 01.10.2021, та іншими документами доданими до справи.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП, як порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

При визначенні виду та міри адміністративного стягнення, суд бере до уваги характер скоєного правопорушення, особу порушника, яка вину визнала, і вважає необхідним накласти на нього адміністративне стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.41 КУпАП у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Згідно вимог п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», підлягає до стягнення з правопорушника на користь держави судовий збір у сумі 496 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Кульбаба А.В.