БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/895/22
Провадження № 3/497/512/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2022 року суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова Алла Валентинівна, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли до суду 24.05.2022 року відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Караганда, Р.Казастан, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , особу якої встановлено за паспортом НОМЕР_1 виданий 22.08.1996 р. Болградським РВУМВС України, РНОКПП НОМЕР_2

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.184 ч.2 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Болградського районного суду Одеської області суду від 22.10.2021 року ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1ст.184 КУпАП.

16.05.2022 року інспектором ЮП Болградського РВП ГУНП в Одеській області відносно ОСОБА_1 було складено ще одного протокола про адміністративне правопорушення - за ч.2ст.184 КУпАП, а саме: за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків відносно дитини, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, оскільки було виявлення факт того, що гр. ОСОБА_1 не в повному обсязі виконує належним чином свої батьківські обов`язки з виховання прийомного сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 10.05.2022р. вживав алкогольні напої (пиво, горілку та коньяк), після чого потрапив до Болградського ЦРБ.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні вказаного правопорушення не визнала, пояснила, що надає достатньо уваги дитині, а у протоколі вказала, що дитина вживала алкогольні напої, бо так їй продиктували працівники поліції; насправді вона відпустила своїх дітей прогулятися неподалік від дому - на дитячий майданчик, а через деякий час їй зателефонував старший з прийомних її дітей і повідомив, що ОСОБА_3 потрапив до лікарні з отруєнням; чим саме і де отруїлася дитина - вона напевно не знає, адже майже цілодобово діти перебувають під її наглядом і контролем, але ОСОБА_3 , прийшовши у лікарні до тями, повідомив, що у кущах знайшов одну відкриту розпочату пляшку з пивом, та дві запечатані пляшки - одна з горілкою, а друга - з коньяком, і спробував по ковтку кожного напою, проте вона особисто не вірить, що її слухняні діти можуть накоїти біди, вона особисто не бачила тих напоїв, та вважає, що дитина напевно не пам`ятає усіх подій, оскільки була у важкому стані і їй ці пояснення могли розказати дорослі; її прийомний син цілком міг отруїтися пиріжком чи ще чимось, якими його міг пригостити будь-хто з друзів, проте поліція цього питання не дослідила, свідків вживання дитиною алкогольних напоїв немає, в них вдома такі напої не вживаються і не зберігаються.

Вивчивши надані суду матеріали, дослідивши додані до них докази, вислухавши ОСОБА_1 та її прийомного сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд дійшов висновку, щодо відсутності достатніх доказів на підтвердження наявності факту адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 - ознаків, передбачених ч.2 ст.184 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою - ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, оскільки матеріали містять лише пояснення лікаря ОСОБА_4 , що не був свідком правопорушення, а лише наслідків отруєння дитини, також матеріали справи не містять доказів щодо байдужого ставлення ОСОБА_1 до дитини, навіть одноразово, тим більше - систематично, а також не вбачається поганої характеристики як стосовно матері, так і дитини, відсутні результати медичного обстеження дитини на предмет перебування його у стані алкогольного сп`яніння, тощо; також відсутні свідки правопорушення, та інші достатні докази. А тому суд дійшов висновку, що, хоча формально в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.2ст.184 КУпАП, оскільки дитина, що буле деякий час без нагляду дорослих і потрапила до лікарні, але, по-перше, матеріали справи не містять доказів на підтвердження діагнозу, а, по-друге, дитині, якій виповнилося повних 13 років - не забороняється чинним законодавством прогулки біля місця проживання на дитячому майданчику без нагляду дорослих, натомість є питання до правоохоронних органів яким чином у громадському місці у вільному доступі з`явилися алкогольні напої, появу яких там не розслідувано і які могли стати причиною потрапляння дитини до реанімації. Таким чином, суд дійшов висновку, що наданих доказів недостатньо для висновку про наявність в діях особи вини у скоєнні правопорушення, за наступних підстав.

Статтею 251 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами; обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а ст.252 КУпАП - що посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.2ст.7 КУпАП провадження, у справах про адміністративні правопорушення здійснюється з суворим додержанням законності, а ч.1ст.9 КУпАП регламентовано, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Ч.2ст.184 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за Ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей повторно протягом року після притягнення до відповідальності за цією ж статтею і за тими ж ознаками.

В Україні права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ч.1ст.55 Конституції України). Кожен, при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд незалежним і безстороннім судом згідно ст.6ч.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.97р.

Відповідно до п.1ч.1ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності достатніх доказів на підтвердження події і складу адміністративного правопорушення, а, згідно ст.62 Конституції України, "обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь".

Ст.1 КУпАП встановлено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. А, згідно ст.23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 та 6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суд, у даному випадку, встановлюючи обставини скоєння правопорушення, дійшов висновку про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх та належних доказів, які б підтверджували вину гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст.184 КУпАП, оскільки, як зазначено вище, в матеріалах справи відсутні докази існування обставин, які б свідчили про ухилення особою від виконання батьківських обов`язків.

Тому, у даному випадку, суд враховує висновки ч.2п.16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», де визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, якщо вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення дитині безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо. Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Наприклад, схвалюються здійснення підлітком антигромадських вчинків, прививаються погляди, установки, що пропагують жорстокість, агресивність, ненависть, неповагу до закону; складаються умови, які загрожують життю та здоров`ю неповнолітнього; мають місце постійні чіпляння до дитини з будь-якого приводу і без нього.

Оскільки суду не надано достатніх доказів того, що гр. ОСОБА_1 від виконання своїх обов`язків, чим створює умови, які загрожують життю та здоров`ю її дочки, суд дійшов висновку, що відсутні достатні докази на підтвердження того, що дана особа умисно або з необережності вчинила вищевказане правопорушення, чим позбавлено суд можливості встановити сам факт наявності правопорушення, а тому провадження у давній справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2ст.184 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з недоведеністю наявності в її діях події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

Стягнення судового збору у випадку закриття провадження у справі - законом не передбачено.

Керуючись ст.ст.55,62 Конституції України, ст.ст.184ч.2,247,251,255,268,278,280,287-289,294 КУпАП, ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п.1ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя А.В. Кравцова