Справа № 504/2906/21
Номер провадження 3/504/79/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2022смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Якимів А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з надійшли з Управління патрульної поліції ДПП в Одеської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючу, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

26.08.2021 року на розгляд Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді від 27.08.2021 року матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП направлено для належного оформлення.

03.11.2021 року, указані матеріали повернулися до суду та передані в провадження судді Якимів А.В.

23.12.2021 до суду надійшло письмове пояснення ОСОБА_1 , в якому вона повідомила суд про свій життєвий уклад та сімейний стан, а також те, що 31.07.2021 кермувала автомобілем BMW316і р.н. НОМЕР_2 у с. Красносілка, під`їхала до магазину та до неї під`їхали працівники поліції та повідомили, що на її автомобілі не працює одна фара. Після чого, працівники поліції попросили її пред`явити документи, однак ОСОБА_1 залишила їх вдома. Далі, поліцейські запропонували водійці пройти алкотестер, на що вона попросила документи на нього. Далі, з пояснень ОСОБА_1 , поліцейські запропонували поїхати в медичну установу для проведення огляду на стан сп`яніння, однак не у найближчому закладі охорони здоров`я до місця пригоди, що передбачено законом, а в медичну установу розташовану по вул. Армійській у м. Одеса. Після чого, склали протокол про адміністративне правопорушення, який відмовились зачитати.

У своєму поясненні ОСОБА_1 зазначає, що поліцейські не роз`яснили їй ст. 63 Конституції України, не залучили свідків, які б підтвердили або спростували обставини викладені у протоколі. Поліцейськими не було проінформовано водія про конкретну причину зупинення транспортного засобу. Поліцейським належним чином не було зафіксовано факту порушення водієм ПДР, тому вимога пред`явлення водієм документів є неправомірною. Крім того, ОСОБА_1 вказала, що у вимозі про надання правової допомоги їй було відмовлено. Поліцейські не складали та не надали їй направлення на огляд на стан сп`яніння, та після складання протоколу дозволили вільно сісти в автомобіль на поїхати. ОСОБА_1 звертає увагу на те, що суд не може вважати наданий відеозапис належним доказом, так як всупереч нормам закону він записаний фрагментами з яких не можна встановити хронологію подій. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано яким технічним засобом зафіксоване правопорушення, та диск не вписаний у протокол, тому не може вважатись належним та допустимим доказом. З урахуванням вищевикладеного ОСОБА_1 заявила, що у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, та просить справу відносно неї закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила, що підтримує доводи письмового пояснення, вину у вчиненні адміністративного правопорушенні не визнає, вважає що протокол складено з порушеннями вимог закону.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 31.07.2021 серії ААБ №135287 вбачається, що 31.07.2021 о 22:36 год. за адресою: м. Одеса, с. Красносілка, вул. Садова, 2А, водій керував авто з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка ході) від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою драгера та огляду в медичному закладі відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

До матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 додано: довідку згідно інформаційного порталу Національної поліції, направлення на огляд; ДВД диск з відеозаписами з місця пригоди, які досліджено в ході розгляду справи; рапорт сержанта С. Драгієва.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи суд визнає винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, кваліфікація його дій працівниками поліції є вірною.

Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 про неправомірну зупинку транспортного засобу, оскільки на дослідженому відеозаписі вбачається як працівник поліції роз`яснює водійці, що керований нею автомобіль має технічну несправність, а саме несправність зовнішніх світлових приладів у темну пору доби. Крім того, вказана несправність зафіксована на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського.

Відповідно до п. 31.6Б Правил дорожнього руху, забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких: у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів;

Згідно з п.1, 2 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Отже, суд приходить до висновку, що зупинка транспортного засобу поліцейськими відповідала вимогам закону.

Крім того, до суду надано відеозапис, на якому зафіксовано порушення ПДР водієм автомобілю BMW316і р.н. НОМЕР_2 , а саме рух у темну пору доби з несправною лампою лівої фари, таким чином спростовуються доводи сторони захисту про неналежне фіксування порушення.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 звернула увагу на те, що працівники поліції при складанні протоколу не залучили свідків, які б підтвердили або спростували обставини викладені у протоколі. Та просить суд відеозапис долучений до протоколу про адміністративне правопорушення вважати неналежним доказом.

Однак, відповідно до ч.6 р.10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 (далі Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст. 252 КУпАП , орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Дослідивши надані суду відеозаписи, які здійснені за допомогою нагрудного відео-реєстратора працівника поліції та міститься на дисках, приходжу до висновку що відеозйомка проводилась безперервно, відеозаписи знаходяться у точній послідовності, та жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають.

Суд критично відноситься до заяви ОСОБА_1 про те, що на її вимогу про надання правової допомоги, у такій допомозі їй було відмовлено, узв`язку з тим, що при перегляді відеозаписів безперервної відеозйомки з місця події, вбачається, що водійка не заявляла про необхідність надання їй правової допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно ч. 6 р. 10 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Разом з тим, ОСОБА_1 у встановленому законом порядку відмовилась від огляду на визначення стану сп`яніння, їй не було видано направлення на проведення огляду.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про нероз`яснена працівниками поліції її прав, що передбачені нормами закону, як особі, що притягується до адміністративної відповідальності, то вказане, саме по собі не може бути підставою для уникнення від адміністративної відповідальності, а також не нівелює факту вчинення останньою адміністративного правопорушення.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що працівник патрульної поліції не мав достатніх підстав вимагати у неї документи, що посвідчують особу, то такі доводи є голослівними, оскільки відеозапис долучений до протоколу про адміністративне правопорушення чітко фіксує обставини можливого порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 , в частині не забезпечення функціонування світлових приладів її транспортного засобу, що є достатньою підстаою для пред`явлення поліцейським вимоги, щодо ознайомлення з документами особи.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що працівники поліції пропонуючи їй пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, що є територіально не найближчим до місця зупинки, то в матеріалах справи докази цього відсутні, ОСОБА_1 не надала суду доказів, який медичний заклад, що включений до відповідного переліку є територіально найближчим до місця зупинки її транспортного засобу, а з відеозапису долученого до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 декілька раз ствердно відмовилась проходити огляд на стан сп`яніння, без будь-якої конкретизації назви медичного закладу та його місця знаходження.

Доводи ОСОБА_1 , про те, що вона не була відсторонена від керування транспортним засобом, жодним чином не впливають на обставини вчинення нею адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним й безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини також вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (§ 23 рішення у справі «Проніна проти України»).

Суд констатує, що інші доводи ОСОБА_1 , з приводу обставин вчинення адміністративного правопорушення є загальними, та не спростовують висновків суду, щодо її винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки докази, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, як і сам протокол є належними та допустимими доказами винуватості особи, а позицію ОСОБА_1 , щодо не визнання вини суд розцінює, як позицію самозахисту, яка не була підтверджена в ході судового розгляду.

Визначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, за вчинене порушення, суд звертає увагу на безальтернативність адміністративного стягнення за дане порушення та вважає необхідним накласти на правопорушника адміністративне стягнення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу 17000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік.

Також вважаю, що згідно вимог ст. 40-1 КпАП України з ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 496,2 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч.1ст. 130, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Відповідно до ч. 1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя А. В. Якимів