Справа №: 343/276/22
Провадження №: 3/0343/177/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2022 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Лицура І.М.,

секретаря судових засідань Бойків В.П.,

з участю захисника адвоката Кобилинець Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Долина Івано-Франківської області адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції України в Івано-Франківській області, про притягнення до адмiнiстративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого начальником відділу Вигодської селищної ради, з вищою освітою, що має на утриманні 2 дітей, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Правопорушення вчинено за наступних обставин:

01 лютого 2022 року о 20:30 год. в с.Ангелівка по вул. Коновальця ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Hyundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини та порушення координації рухів, відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер 6810» та проведення такого огляду в медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що з ОСОБА_2 у нього давні й постійні конфлікти. В той день, коли складався протокол про адміністративне правопорушення, він автомобілем не керував. Протокол про адміністративне правопорушення щодо нього складено зі значними порушеннями, зокрема, вказана неправильна адреса. Також на відеозаписі, що наданий поліцейськими, відсутній факт зупинки автомобіля. Фактично вказаним в протоколі автомобілем керував ОСОБА_3 . Поліцейські порушили процедуру розгляду справи, оскільки повинні були зупинити двох свідків для фіксування правопорушення, а також пропонували йому їхати в медичний заклад з невідомих причин, тому що він автомобілем не керував і по цій причині документи не надавав. На місці події ніякі документи не складалися, з матеріалами справи його не знайомили, працівники поліції чинили на нього психологічний тиск. Вважає, що він ніякого правопорушення не вчиняв, тому просить провадження в даній справі з цих підстав закрити.

Захисник Кобилинець Т.В. додатково вказала, що провадження в даній справі слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтується тільки на припущеннях. Зокрема, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено тільки одного свідка ОСОБА_2 . Інші свідки, які були допитані в судовому засіданні: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відсутні на відеозаписі з місця події. Свідок ОСОБА_2 , на показаннях якого ґрунтується обвинувачення ОСОБА_1 , дав суперечливі показання та плутався в своїх поясненнях. Зокрема, під час судового засідання 31.03.2022 року він вказав, що протокол та пояснення підписував на другий або на третій день у відділку поліції. Однак, 13.05.2022 року під час повторного допиту він вже ствердив, що писав пояснення на місці події в патрульному автомобілі поліції ще до того, як відвіз маму та сестру до дому. Ці свідчення ОСОБА_2 , як і показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , різняться з показаннями допитаного як свідка інспектора поліції ОСОБА_6 , що складав протокол про адміністративне правопорушення, який зазначив, що під час патрулювання ввечері 01.02.2022 року в с.Ангелівка їх зупинив ОСОБА_2 і вказав, що ОСОБА_1 є водієм автомобіля «Hyundai Tucson», який допустив зіткнення з його автомобілем в с.Підліски та що даний водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим просить провести його огляд. Інших доказів, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, окрім слів ОСОБА_2 , не було, також не було жодної заяви чи письмового звернення від останнього чи від інших осіб щодо факту ДТП чи порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху. ОСОБА_2 вони відпустили, за годину чи півтори оформили адмінматеріали, у нього взяли номер телефону, подзвонили, він повернувся на місце події і тоді написав пояснення та підписав протокол. В цей час з ним в машині були дві жінки: мама та сестра. Таким чином, свідчення допитаних у суді свідків суперечать одні одним, а в сукупності суперечать доказам, які долучено до матеріалів справи, зокрема інформації, що міститься на відеодиску. При цьому слід врахувати, що в ОСОБА_2 з ОСОБА_1 триваючий давній конфлікт, а двоє інших свідків є дружиною та мамою свідка ОСОБА_2 , а тому їх свідчення слід поставити під сумнів. Окрім зазначених свідків у судовому засіданні було допитано ОСОБА_3 , який підтвердив, що саме він, а не ОСОБА_1 , був водієм вказаного автомобіля та надав логічні та послідовні пояснення щодо події. Відеозапис, долучений працівниками поліції до матеріалів справи, не є безперервним, на ньому не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем, не відображено факт складання протоколу та адміністративних матеріалів на місці події, тому такий запис не може бути належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Незважаючи на невизнання вини самим ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_2 , який суду пояснив, що десь близько 20:30 год. 01.02.2022 року він на своєму автомобілі повертався з лікарні та віз свою матір і сестру. В с.Підліски на засніженій і вузькій дорозі він роз`їжджався з автомобілем, яким керував ОСОБА_1 і який рухався в зустрічному напрямку, та зупинився, щоб той проїхав. Однак, ОСОБА_1 своїм автомобілем зачепив дзеркало його автомобіля і, не зупиняючись, поїхав далі. Він розвернувся, поїхав за ним слідом, через де-який час наздогнав його, опустив вікно і зробив зауваження, на що останній почав з ним грубо розмовляти і поїхав геть. Він почув від нього запах алкоголю і коли побачив автомобіль патрульної поліції, то зупинив їх, повідомив про цей факт та сказав, щоб вони провели огляд водія на стан сп`яніння, однак, ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився;

- показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , які в судовому засіданні повністю підтвердили показання свідка ОСОБА_2 , ствердивши, що в той вечір, коли вони всі разом поверталися з лікарні, ОСОБА_1 на своєму автомобілі зачепив їх автомобіль, а коли вони його наздогнали, почав «хамити» і втікати. Вона бачили і категорично стверджують, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем «Hyundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_1 , і це його автомобіль;

- показаннями допитаного в судовому засіданні як свідка поліцейського ОСОБА_6 , який пояснив, що в той день вони були на патрулюванні на території Вигодської ОТГ і їх зупинив ОСОБА_2 та пояснив, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, зачепив його автомобіль і від нього чути запах алкоголю. Заяви про вчинення ДТП ОСОБА_2 не подавав, бо збитків йому не було завдано. Вони запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, однак, він відмовився від огляду, не хотів казати, де працює, не надав документів. За відмову пройти огляд на стан сп`яніння на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУАП. Крім того, ОСОБА_1 часто їздить на автомобілі "Hyundai Tucson", державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився на місці події;

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 032775 від 01.02.2022 року (а.с. 1), з якого встановлено, що 01 лютого 2022 року о 20:30 год. в с.Ангелівка по вул. Коновальця ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Hyundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини та порушення координації рухів, відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер 6810» та проведення такого огляду в медичному закладі;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 01.02.2022 року (а.с. 2), з якого вбачається, що даний огляд необхідно було провести у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук, однак, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 3), з якого вбачається, що внаслідок огляду поліцейським у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук, в зв`язку з чим його направлено на огляд до закладу охорони здоров`я КНП «Долинська багатопрофільна лікарня» ДРР, однак, він від проходження огляду відмовився;

- відеозаписом зі службової камери поліцейського, який знаходиться на диску DVD-R (а.с. 10), з якого вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці події та в медичному закладі.

На вказаному диску міститься 3 файли:

На файлі, який має назву N000000__0020, тривалістю 15:00 хв. зафіксовано, як ОСОБА_2 повідомляє працівникам поліції, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «зачепив» його транспортний засіб, а саме дзеркало, та поїхав дальше, а після цього він його догнав та що від нього чутно алкоголем.

На запитання поліцейського, чи будете проходити тест на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовляється (12:53 хв.). Також він ігнорує пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі ( 13:03 хв.), а саме: відходить від поліцейського та починає розмовляти по телефону.

Коли поліцейський починає ознайомлювати ОСОБА_1 із його правами (14:07 хв.) він просто розвертається та відходить розмовляти по телефону, повторно ігноруючи поліцейського.

При цьому суд враховує, що під час розмови ОСОБА_2 з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом та як тільки ОСОБА_2 поїхав, ОСОБА_1 почав заперечувати факт керування транспортним засобом та поводитись зухвало, відмовлявся повідомити працівникам поліції свої дані для ідентифікації особи, вимагав викликати «дільничного», весь час намагався комусь зателефонувати, вимагав, щоб поліцейський написав від його імені заяву.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 130 КупАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, аналізуючи норми ст. 266 КУпАП в редакції, чинній з 17.03.2021 року, суд приходить до висновку, що для фіксації факту відмови водія від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події та у закладі охорони здоров`я на пропозицію інспектора патрульної поліції пройти такий огляд, достатнім є здійснення фіксації факту відмови водія на службову камеру інспектора поліції, без залучення до проведення вказаної процесуальної дії двох свідків, як було передбачено в редакції ст. 266 КУпАП, яка була чинною до 16.03.2021 року. Тому суд визнає належним і допустимим доказом, який підтверджує обставини, викладені в протоколі, відеозапис з камери поліцейського, що долучений до матеріалів справи та міститься на DVD-диску.

Згідно пунктів 2,3,6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду визначається Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМ України № 1103 від 17.12.2008.

Згідно п. п. 2, 3 цього Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

З матеріалів справи вбачається, що поліцейським було дотримано норми вказаної Інструкції, були наявні підстави вважати, що ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, перебуває у стані алкогольного сп`яніння та йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці чи у закладі охорони здоров`я, однак він відмовився від проходження такого огляду, що зафіксовано на службову камеру поліцейського.

Суд вважає способом захисту та не приймає до уваги показання ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки ці показання є голослівними, нічим не підтверджені та спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема відеозаписом зі службової камери поліцейського, який знаходиться на диску DVD-R та долучений до матеріалів справи, а також вищевикладеними показаннями свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

При цьому суд вважає, що розбіжності в показаннях свідків не є суттєвими і такими, що могли б викликати сумніви в їх достовірності та правдивості, оскільки стосуються не самого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, де вони є чіткими і однозначними, а процедури оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

Що стосується показань в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 про те, що це він, а не ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, то суд вважає їх неправдивими і такими, що спрямовані допомогти ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності, оскільки вони спростовуються долученим до матеріалів справи відеозаписом з місця події, що міститься на диску DVD-R (а.с. 10), де зафіксовано, що ОСОБА_3 жодного разу не вказував працівникам поліції про те, що саме він керував автомобілем.

Відносно доводів захисника Кобилинець Т.В. про те, що відеозапис, долучений працівниками поліції до матеріалів справи, не є безперервним, на ньому не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем, не відображено факт складання протоколу та адміністративних матеріалів на місці події, суд вважає за необхідне зазначити, що факт керування ОСОБА_1 автомобілем не міг бути зафіксований працівниками поліції на відеокамеру, оскільки вони прибули на місце події, коли автомобіль вже був припаркований, що зафіксовано на відеозаписі, який є безперервним, та на якому зафіксовано всі обставини, які мають значення для справи, а процесуальний закон не передбачає необхідності фіксування на відеозаписі з місця події тих обставин, які виходять за межі предмету доказування у справі.

При цьому суд вважає, що відеозапис проводився на службову камеру інспектора поліції у відповідності до вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року,

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є такими, що доповнюють одне одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст. ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають у суду сумнівів.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 суд враховує ступінь його вини, майновий стан та його особу, оскільки обставин, що пом`якшують чи обтяжують його відповідальність, в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, а також того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення, яке б вiдповiдало вчиненому ним правопорушенню та його особi, в межах санкції ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення, за якою його визнано винним, обравши його у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2022 року складає 496,20 грн.

На пiдставi викладеного, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень та 20 копійок) судового збору.

Штраф повинен бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч.2 ст. 308 КУпАП, в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляцiйного суду через Долинський районний суд.

Суддя: