КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 761/39327/2021

номер провадження: 33/824/900/2022

Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю: секретаря судового засідання - Осінчук Н.В.; особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кваша Володимира Олеговича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Кваши Володимира Олеговича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 січня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 січня 2022 року, з урахуванням постанови цього ж судді від 20 січня 2022 року про виправлення описки, ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн 00 коп.

Як зазначено в постанові судді, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 215717, 22 жовтня 2021 року о 06 год 00 хв. по проспекту Перемоги, 44 у місті Києві ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Fabia», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився,чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 17 січня 2022 року адвокат Кваша В.О. в інтересах ОСОБА_1 через суд першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 січня 2022 року, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючисьна порушення суддею норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суддя першої інстанції не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи документам, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №215717 від 22 жовтня 2021 року, з якого вбачається, що працівники патрульної поліції не залучили двох свідків, оскільки вважали, що достатньо лише відеозапису, на якому відсутній факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вказує, що працівники патрульної поліції не залучили двох свідків для встановлення та підтвердження факту запаху з порожнини рота у ОСОБА_1 та в присутності двох свідків не була зафіксована пропозиція працівників патрульної поліції до ОСОБА_1 пройти огляд на місці за допомогою приладу «Драгер» або пройти огляд в медичній установі на стан алкогольного сп`яніння або фіксації відмови від проходження такого огляду. Зазначає, що посилання працівників поліції лише на відеозаписи, на яких відсутні факти відмови ОСОБА_1 про проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, не можуть бути беззаперечною підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначає, що суддя першої інстанції не встановив факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 22 жовтня 2021 року. У матеріалах справи відсутні докази того, що автомобіль марки «Skoda Fabia»,д.н.з. НОМЕР_1 , взагалі здійснював механічний рух та був розміщений за іншою адресою. Вказує, що суддя першої інстанції не дослідив шість файлів (відеозаписів), що зафіксовані на портативний службовий відеореєстратор серії АА «00282» та не прийняв до уваги, що у матеріалах справи відсутній відеозапис з відеореєстратору службового автомобіля «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 , на якому нібито зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Skoda Fabia»,д.н.з. НОМЕР_1 , про що повідомляв інспектор управління патрульної поліції у місті києві ДПП Скоба В.П.

Вказує, що суддя першої інстанції не прийняв до уваги, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. На відеозаписах, що зафіксовані на портативний відеореєстратор працівників поліції серії АА «00282», встановлено, що стан ОСОБА_1 був спокійним, мова його була розбірлива, ненормативна лексика відсутня та він був комунікабельним по відношенню до працівників поліції.

Зазначає, що суд першої інстанції проігнорував факт невірної адреси скоєння адміністративних правопорушень та неправильно зазначену адресу складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 215717 від 22 жовтня 2021 року, а саме, у графі «місце скоєння адміністративного правопорушення» зазначено «місто Київ, проспект Перемоги, 44...». Тобто працівники патрульної поліції не встановили достовірність точної адреси місця скоєння та місця складання адміністративного правопорушення.

Зазначає, що наявні у справі відеозаписи зроблені нарізками та маються часові прогалини між кожним відеозаписом, відеофіксація була розпочата тільки під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 215717, що ставить під сумнів повноту зафіксованої події за участю ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кваши В.О., які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді першої інстанції - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначені завдання реалізуються шляхом вчинення низки процесуальних дій органами (посадовими особами), уповноваженими розглядати справи про адміністративні правопорушення. Передусім це з`ясування наявності факту вчинення правопорушення, установлення особи, що вчинила правопорушення, чи винна ця особа і чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з вимогами ст.ст.278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що даних вимог закону суддею першої інстанції дотримано не було.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №215717 від 22 жовтня 2021 року ОСОБА_1 ставиться у вину відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Однією з головних умов огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння є не лише наявність достатніх підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а й та обставина, що він у такому стані керував транспортним засобом. Тобто, відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути в нерозривному зв`язку з керуванням цією особою транспортним засобом в такому стані.

Разом з тим, суддею першої інстанції, всупереч положень ст.280 КУпАП, не було достеменно з`ясовано чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Обґрунтовуючи рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя місцевого суду, як на докази, послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №215717 від 22 жовтня 2021 року, а також на відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Однак із таким висновком судді погодитись безспірно не можливо.

Так, протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зважаючи на викладене та враховуючи позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо протоколу про адміністративне правопорушення, висловлену в рішенні у справі «Карелін проти Російської Федерації», суд приходить до висновку про те, що протокол не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Наявний у матеріалах справи відеозапис із нагрудної камери поліцейського неможливо визнати у якості належного доказу вини ОСОБА_1 , оскільки на вказаному відеозаписі не зафіксований момент зупинення транспортного засобу та керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Відеокамера фіксувала події спілкування працівників патрульної поліції із ОСОБА_1 , який стояв біля транспортного засобу та повідомив поліцейському, що не керував транспортним засобом.

Із цього відеозапису вбачається, що працівники патрульної поліції, в тому числі, інспектор взводу №2 роти №7 батальйону №4 полку №1 (з обслуговування правого берега) Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старший лейтенант поліції Скоба В.П., який склав протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №215717 від 22 жовтня 2021 року, не зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 о 06 год 00 хв. по проспекту Перемоги, 44 у місті Києві. Працівники патрульної поліції прибули до припаркованого автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , та повідомили ОСОБА_1 , що бачили його та транспортний засіб за годину перед цим за іншою адресою.

Також працівники поліції вказували, що факт керування ОСОБА_1 автомобілем «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , о 06 год 00 хв. по проспекту Перемоги, 44 у місті Києві підтверджується відеореєтратором з їх службового автомобіля «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 , на якому з 20 години 00 хвилин 21 жовтня 2021 року по 08 годину 00 хвилин 22 жовтня 2021 року ніс службу екіпаж патрульної поліції «РУБІН-1051» у складі: командир роти №7 батальйону №4 полку №1 (з обслуговування правого берега) старший лейтенант поліції Пилипчук О.В. та інспектор взводу №2 роти №7 батальйону №4 полку №1 (з обслуговування правого берега) старший лейтенант поліції Скоба В.П .

Однак таке відео з реєстратора автомобіля екіпажу патрульної поліції «РУБІН-1051» на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом до матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучене не було.

Отже, із наявного у справі відеозапису із нагрудної камери поліцейського неможливо зробити беззаперечний висновок про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Наведене указує на неналежність відеозапису як доказу вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, з метою перевірки доводів апеляційної скарги та пояснень ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, ухвалою Київського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання адвоката Кваши В.О. про витребування від Управління патрульної поліції в місті Києві копії відеозапису від 22 жовтня 2021 року щодо обставин керування ОСОБА_1 автомобілем «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , який міститься на відеореєтраторі службового автомобіля «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 .

Київським апеляційним судом були направлені листи на адресу Управління патрульної поліції в місті Києві про витребування вказаного вище відеозапису від 22 жовтня 2021 року щодо обставин керування ОСОБА_1 автомобілем «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , який міститься на відеореєстраторі службового автомобіля «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.80, 84).

23 травня 2022 року на адресу Київського апеляційного суду від Управління патрульної поліції в місті Києві надійшов лист №233141/11/14/02-2022 від 17 травня 2022 року про те, що на відеореєстраторі патрульного автомобіля, д.н.з. НОМЕР_2 , відео не збережено.

Таким чином матеріали справи не містять та під час апеляційного розгляду не було беззаперечно встановлено та підтверджено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, у зв`язку з чим відсутні докази на спростування доводів, які викладені в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

У відповідності до п.43 рішення ЄСПЛ від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Між тим, згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приймаючи до уваги наведене та відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , 22 жовтня 2021 року о 06 год 00 хв. по проспекту Перемоги, 44 у місті Києві, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена у поза розумний сумнів.

У зв`язку з цим постанова судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргуадвоката Кваши Володимира Олеговича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 січня 2022 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП- скасувати, а провадження у справі щодо нього - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М.Верланов