ПОСТАНОВА

Справа № 137/259/22

01 червня 2022 р. 3/137/149/22

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Сектору поліцейської діяльності №1 Відділу поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, зі слів - не працюючого, паспорт № НОМЕР_1 виданий 14.05.2019 органом № 0524, РНОКПП НОМЕР_2 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 242764 від 20.03.2022, 20.03.2022 о 02 год 00 хв по вул. Центральній, в с. Городище Вінницького району Вінницької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford, н.з. НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушена мова, нечітка хода. Від огляду на стан вживання алкоголю відмовився в присутності двох свідків.

Таким чином ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 2.5 ПДР України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав. Повідомив, що 20.03.2022 до нього зателефонував знайомий, котрого потрібно було забрати з смт. Літин. Як тільки ОСОБА_1 був в дорозі, знайомий зателефонував йому та відмовився від прохання. Тому ОСОБА_1 розвернувся на дорозі та поїхав додому. Коли він розвертався біля блокпосту місцевої самооборони в с. Городище то його поведінка здалась останнім підозрілою та вони зупинили ОСОБА_1 .. Згодом самооборона забрала в нього ключі від автомобіля та викликали поліцію, котра приїхала приблизно через годину та інкримінувала ОСОБА_1 керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Просив провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, про що надав відповідне письмове клопотання (а.с. 45-46).

Захисник ОСОБА_1 адвокат Данилюк П.П. підтримав позицію свого підзахисного та просив закрити провадження у справі.

Допитаний у судовому засіданні інспектор який складав протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 повідомив, що 20.03.2022 біля 02:00 год. надійшло повідомлення від тероборони, зокрема ОСОБА_3 що вони зупинили водія джипу з ознаками алкогольного сп`яніння. На підтвердження надав рапорт про вчинення правопорушення (а.с. 28). Коли поліцейський екіпаж приїхав на місце події, то виявили автомобіль в якому сидів ОСОБА_1 з фізіологічними ознаками алкогольного сп`яніння. Визнав ту обставину, що ОСОБА_1 поліцейськими не був зупинений.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомив, що 20.03.2022 він ніс службу в рядах тероборони в с. Городище. В час дії комендантської години побачив автомобіль, водій якого за кермом поводив себе (як на його думку) неадекватно. Після зупинки автомобіля виявив візуальні ознаки алкогольного сп`яніння, був присутній запах алкоголю, відтак викликали поліцію. Поліція приїхала через 20-40 хвилин. ОСОБА_1 своєю чергою не тікав з місця зупинки, ходив біля авто, сидів у ньому. Свідок ввесь час до приїзду поліції не контролював дії ОСОБА_1 та не бачив, чи вживав останній алкоголь після зупинки. Зазначив, що свідком відмови ОСОБА_1 від проходження медичного обстеження не був, а в письмових поясненнях підписався не читаючи їх.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , котрий зазначений у якості свідка в протоколі про адміністративне правопорушення, повідомив, що 20.03.2022 ніс чергування в загоні територіальної оборони. Особисто не бачив, як ОСОБА_1 зупиняли та не був присутнім, коли останньому пропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Розписався в письмових поясненнях на вимогу працівників поліції, а самі пояснення не читав.

Викликаний у судове засідання свідок ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, хоча про місце, дату та час судового засідання був повідомлений заздалегідь та належним чином. Про причини неявки не попередив, будь-яких клопотань до суду не надав (а.с. 44).

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, свідків, інспектора поліції, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступних висновків.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі „Гурепка проти України" (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Так, ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п.15 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376,до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Всупереч положенням ст.251 КУпАП та п.15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено будь-яких доказів, щодо підтвердження обставин, зазначених в протоколі, оскільки відомості в матеріалі про адміністративне правопорушення, котрі могли б слугувати підтвердженням керування ОСОБА_1 транспортним засобом суду не надано.

Виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, тобто не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Слід зазначити, що завданням судочинства є не збирання доказів, а оцінка доказів наданих суду на підтвердження інкримінованому ОСОБА_1 правопорушення.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене вище вважаю, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме, що він керував транспортним засобом з ознаками сп`яніння, будь-які належні та допустимі докази в матеріалах про адміністративне правопорушення відсутні, а відтак справа підлягає закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір розмір і порядок якого встановлений законом.

Оскільки відносно ОСОБА_1 не винесено постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, судовий збір не підлягає сплаті.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 247, 251, 256, 268, 283, 284 КУпАП, ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч.3 ст. 62 Конституції України, беручи до уваги рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Гопкін П. В.