Справа № 944/4353/21
Провадження №3/944/10/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2022 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Швед Н.П., з участю адвоката Степаняка І.В., особи яка притягається до адміністративної відповідальності розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 05 серпня 2021 року, о 23 год 00 хв. в м.Новояворівську по вул.Т.Шевченка, 2 Яворівського району Львівської області, керував автомобілем марки «MAZDA 6» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" та медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2,5 Правил дорожнього руху України, тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП заперечив та пояснив що 05 серпня 2021 року, о 23 год 00 хв. в м.Новояворівську по вул.Т.Шевченка, 2 Яворівського району Львівської області, він керуючи автомобілем марки «MAZDA 6» д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху внаслідок чого здійснив ДТП з транспортним засобом "Ауді" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .. Після ДТП, коли приїхали працівники поліції, вони запропонували йому пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" , він відмовився, в присутності двох свідків, оскільки бажав такий пройти в медичному закладі. Шкоду спричинену потерпілій в ДТП відшкодував, потерпіла притензій не має до нього.

Просить провадження у справі закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.130КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Степаняк І.В. заперечив вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,оскільки, працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, та в матеріалах провадження відсутній акт щодо скерування ОСОБА_1 для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.Просить справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Степаняка І.В. та особи яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, слід прийти до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст.245 КУпАП зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами".

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

13.01.2022року постановою судді Яворівського районного суду Львівської області встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, а саме, те, що 05 серпня 2021 року, о 23 год 00 хв. в м.Новояворівську по вул.Т.Шевченка, 2 Яворівського району Львівської області, він керуючи автомобілем марки «MAZDA 6» д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху внаслідок чого здійснив ДТП з транспортним засобом "Ауді" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченнм строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП передбачена у зв`язку керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно абз.1 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 року).

Відповідно до абз.4 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується, поясненнями свідків, поясненнями ОСОБА_3 з яких вбачається, що від проходження запропонованого поліцейськими медичного огляду він відмовляється, оскільки, перед тим як керувати автомобілем вжив 200грам горілки, схемою місця ДТП, відеозаписом здійсненим з нагруднної відеокамери поліцейського, який міститься на СD-R диску, з яких вбачається що ОСОБА_1 працівниками поліїї було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" та в медичному закладі, однак, від проходження такого він відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2,5 Правил дорожнього руху України. Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відтак в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обираючи ОСОБА_1 міру адміністративного стягнення, враховую обставини справи, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, його ставлення до вчиненого, ступінь його вини та високі стандарти суспільних прав та інтересів, що потребує від суду більшої суворості в оцінці порушених цінностей суспільства. Враховуючи те, що ОСОБА_1 вчинив ДТП та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" та медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, він порушив п.2,5 Правил дорожнього руху України, тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

З врахуванням вищенаведеного приходжу до переконання, що до правопорушника ОСОБА_1 доцільним буде обрати стягнення в межах санкції статті, за якою він притягається до адміністративної відповідальності, а саме застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Вважаю, що дане стягнення буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями станом на 01.01.2021 року встановлена ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто стягненню підлягає судовий збір в розмірі 454грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.23-24, 268, 283-284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одної тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України .

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили .

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

СУДДЯ: ШВЕД Н.П.