Справа № 503/839/22
Провадження №3/503/672/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справ про адміністративні правопорушення, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності № 1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП,

встановив:

30.07.2022 року складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 300559, згідно змісту якого 29.07.2022 року о 20.00 годині ОСОБА_1 знаходячись на вул. Юзефа Любомирського в м. Кодима вчинив відносно свого діда ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного характеру, а саме штовхав його, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному здоров`ю останнього, у зв`язку з чим ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 1732 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав ту обставину, що під час конфлікту, який стався між ним і його бабою ОСОБА_3 , з однієї сторони, і ОСОБА_2 , з іншої сторони, штовхав останнього, але ці дії були спрямовані для самозахисту та захисту ОСОБА_3 . Також зазначив, що дітей не має та не має інвалідності.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справ в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 КУпАП).

Диспозицією та об`єктивною стороною правопорушення за ст. 1732 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

При цьому, згідно пункту 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Сім`я, згідно з положеннями ст. 3 СК України, є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У письмовому поясненні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 від 29.07.2022 року (а.с.5), останній повідомив, що коли Він проходив повз будинок свого діда ОСОБА_2 , розташованого по АДРЕСА_2 , разом із своєю бабою ОСОБА_3 , яка є колишньою дружиною ОСОБА_2 , то їх побачив ОСОБА_2 , який перебував на своєму подвір`ї, то почав висловлюватись на їх адресою нецензурною лайкою одночасно виходячи з подвір`я на вулицю і наближаючись до ОСОБА_3 . У зв`язку з чим Він став між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з метою перешкодити завданню останній тілесних ушкоджень ОСОБА_2 , але останній почав його штовхати та наніс йому удар правою рукою у задню частину його голови. У відповідь Він був змушений для свого захисту та ОСОБА_3 відштовхнути від себе ОСОБА_2 , від чого в подальшому між ними відбулась штовханина.

В письмовому поясненні свідка ОСОБА_3 від 29.07.2022 року (а.с.6), остання повідомила, що коли Вона проходила повз будинок свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 , розташованого по АДРЕСА_2 , разом із їх спільним внуком ОСОБА_1 , то їх побачив ОСОБА_2 , який перебував на своєму подвір`ї, то почав висловлюватись на її адресу нецензурною лайкою та погрожувати фізичною розправою, при цьому рухаючись з подвір`я в її напрямку. В той час ОСОБА_1 став перед ОСОБА_2 намагаючись зупинити останнього і тоді останній розпочав штовхати ОСОБА_1 та між ними зав`язалась штовханина.

В свою чергу у письмових поясненнях свідка ОСОБА_4 від 29.07.2022 року (а.с.7), остання повідомила, що була у себе вдома коли почула з вулиці крики і вийшла на неї, де побачила як її батько ОСОБА_2 гучно лаявся нецензурною лайкою та погрожував її матері ОСОБА_3 , яка є його колишньою дружиною, та її сину ОСОБА_1 , який є його внуком. В подальшому ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зчепились та штовхались між собою.

Водночас в письмових поясненнях потерпілого ОСОБА_2 від 30.07.2022 року (а.с.8), останній повідомив, що перебуваючи на своєму подвір`ї побачив свого внука ОСОБА_1 і колишню дружину ОСОБА_3 , якій йшли по вулиці та почали йому кричати щодо його вимог про відшкодування внуком йому збитку за пошкодження йому вікон. У зв`язку з чим Він вийшов за паркан, після чого ОСОБА_1 став зразу в стійку та наблизився до нього щоб вступити в бійку. В подальшому Він останнього відштовхнув.

При цьому, письмові пояснення свідка ОСОБА_5 від 30.07.2022 року (а.с.9), суд не приймає як доказ на підтвердження чи спростування вини ОСОБА_2 та про обставини події, оскільки остання не була очевидцем початку події і , згідно змісту самих її письмових пояснень, прибула на місце події коли там вже крім ОСОБА_1 і ОСОБА_3 також була ОСОБА_4 . У зв`язку з чим її пояснення про те, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на вулиці штовхали її чоловіка ОСОБА_2 не виключають ту обставину, що зазначені дії ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 були захисною реакцією на неправомірні дії самого ОСОБА_2 на початку події.

Так само суд не приймає як доказ на підтвердження чи спростування вини ОСОБА_2 та про обставини події письмові пояснення свідка ОСОБА_6 від 30.07.2022 року (а.с.10), оскільки останній, згідно змісту самих її письмових пояснень, бачив вже подію штовхання учасниками конфлікту один одного, яку охарактеризував як «бійку». При цьому, даний свідок не бачив початку події до її розвитку, а тому його пояснення про те, що молодий хлопець та двоє жінок штовхали та ображали ОСОБА_2 нецензурною лайкою не виключають ту обставину, що зазначені дії ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 були захисною реакцією на неправомірні дії самого ОСОБА_2 на початку події.

При цьому, надаючи оцінку суперечному характеру письмових пояснень, суд вважає необхідним відзначити те, що судом було надано перевагу письмовим поясненням ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про обставини події над письмовим поясненням ОСОБА_2 про обставини події з врахуванням тієї обставини, що згідно всіх згаданих письмових пояснень, зокрема і самого потерпілого ОСОБА_2 , саме останній на початку конфлікту почав наближатися до ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , які були на вулиці проходячи повз, вийшовши до них з території свого подвір`я.

У відповідності до положень ч.1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Крім іншого, ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

З огляду на вище вказані обставини суд вважає, що в діянні ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП, оскільки дослідженні під час судового розгляду докази не підтверджують вчинення ним дій, які утворюють склад зазначеного адміністративного правопорушення, а натомість були спрямовані на захистОСОБА_3 і свій власний захист.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи зазначене вище суд вважає необхідним закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 7, 1732 ч.1, 247, 280, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 1732 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, особою щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко