ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/150/22 Справа № 702/88/22 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Жежер Ю. М. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 702/88/22 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Монастирищенського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою останнього,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2022 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 496,20 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 06.02.2022 о 19 год 05 хв. на вул. Грушевського м. Монастирище керував а/м Mercedes-Benc Vito 115, д.н.з НОМЕР_2 , та перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Drager», відеозапис проводився відповідно до ст. 251 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження по справі щодо нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відеозапис є неналежним доказом у справі, оскільки на ньому не зафіксовані всі обставини складання адміністративних матеріалів. Вказує, що працівниками поліції було надано використаний мундштук, а тому покази приладу є недостовірними, також його не було відсторонено від керування транспортним засобом, не залучено свідків, та не роз`яснено його права. Зазначає, що ставлячи підпис в протоколі про адміністративне правопорушення, він вважав, що підписує документи, які стосуються порушення ним інших вимог ПДР України, а саме непристебнутого ременя безпеки.

Заслухавши думку апелянта ОСОБА_1 , в режимі відеоконференції з Монастирищенським районним судом Черкаської області, який підтримав подану апеляційну скаргу, який визнав свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та просив повернути йому права, оскільки є волонтером та керування транспортним засобом необхідне в його діяльності, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Висновок місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 493053 від 06.02.2022, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1 06.02.2022 о 19 год 05 хв. на вул. Грушевського м. Монастирище керував а/м Mercedes-Benc Vito 115, д.н.з НОМЕР_2 , та перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2);

- даними тесту № 5378 відповідно до якого результат позитивний 1,52 ‰ ( а.с. 1);

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого встановлено, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», результати огляду - 1,52 ‰. З результатами ОСОБА_1 був згоден (а.с. 3);

- даними відеозапису з якого вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, та погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager». Також, на відеозаписі зафіксовано те, що ОСОБА_1 повідомлено працівниками поліції про складання щодо нього адміністративних матеріалів за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки покази приладу перевищують допустиму норму (а.с. 4).

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.

В матеріалах справи міститься відеозапис, а тому у відповідності до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП наявність свідків є необов`язковою, як про те зазначає апелянт.

В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння зазначено про те, що ОСОБА_1 згоден з результатами огляду, про що останній поставив свій особистий підпис, також ОСОБА_1 підписав дані тесту № 5378 та протокол про адміністративне правопорушення без будь-яких зауважень, і зазначив в протоколі про те, що випив пива та керував автомобілем, а тому його доводи про те, що покази приладу «Drager» могли бути іншими, ніж 1,52 ‰, оскільки йому було надано використаний мундштук є неспроможними. Крім того, дані доводи не підтверджені належними та допустимими доказами. Також згідно даних відеозапису, ОСОБА_1 перед продуттям приладу «Drager» було запропоновано впевнитися в тому, що мундштук належними чином запечатаний.

Дані відеозапису узгоджуються з іншими матеріалами справи, а тому відсутні підстави вважати його неналежним доказом у справі, як про те зазначає апелянт.

В протоколі про адміністративне правопорушення наявний підпис ОСОБА_1 , який свідчить про те, що йому були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУПАП, а тому доводи апелянта в цій частині є неприйнятними.

Доводи апелянта про те, що на його думку він підписує документи щодо непристебнутого ним ременя безпеки, є необґрунтованими, оскільки згідно даних відеозапису, після продуття приладу «Drager» ОСОБА_1 повідомлено його результати, та роз`яснено про те, що відносно нього будуть складені адміністративні матеріали за ч.1 ст. 130 КУпАП, з чим ОСОБА_1 погодився.

Відсутність даних про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не спростовують наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративне правопорушення.

Вимога ОСОБА_1 про те, щоб його не позбавляли права керування транспортними засобами, оскільки використання автомобіля йому необхідне для здійснення волонтерської діяльності, до задоволення не належить.

Так , санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративне стягнення в тому числі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Вказаний вид стягнення є безальтернативним та призначається обов`язково, в разі керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка