ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/2703/22

Номер провадження 3/495/1362/2022

16 травня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

11.05.2022 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

01.05.2022 року поліцейським Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області складено протокол серії ВАВ № 509861 про вчинення гр. ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 01.05.2022 року о 10:50 год., у АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 , виражався нецензурною лайкою в сторону працівників поліції, в наслідок чого порушив громадський порядок і спокій громадян. Своїми діями вчинив правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП.

В судове засідання гр. ОСОБА_1 , з`явився.

16.05.2022 року представник гр. ОСОБА_1 , - адвокат Базилюк К.В., подав до суду заперечення в яких просив суд, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Своє клопотання обґрунтовує зокрема тим, що з наявних у матеріалах справи рапортів вбачається їх протиріччя один одному, так з рапорту старшого лейтенанта Паскаль О.О. вбачається що з ОСОБА_1 , проводилась бесіда під час якої він почав ображати нецензурною лайкою працівників патрульної поліції, разом з тим у рапорті старшого сержанту ОСОБА_2 зазначено, що працівники патрульної поліції здійснювали патрулювання та раптом до них підійшов ОСОБА_1 та почав ображати працівників поліції нецензурною лайкою та чіплятися за формений одяг.

Представник гр. ОСОБА_1 , - адвокат Базилюк К.В., звертає увагу суду що дрібне хуліганство тобто порушення спокою громадян, передбачає наявність постраждалих осіб, саме осіб чий спокій був порушений, матеріали справи не містять даних про постраждалих осіб.

В протоколі, а саме в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , чітко зазначає, що він не вчиняв хуліганських дій та вважає протокол не правомірним.

Є досить велика кількість свідків цих подій, чиї покази так само можуть бути доказами по цій справі та допоможуть суду встановити об`єктивну істину та винести справедливе й обґрунтоване рішення.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 «я прибув на місце складання протоколу про правопорушення відносно мого родича ОСОБА_3 , а старший сержант ОСОБА_2 почав виштовхувати з образливою нецензурною лайкою мене та мою дружину від місця оформлення матеріалів, я був змушений залаятись у його біг та забрати його руки від мене та моєї дружини, що б він припинив виштовхувати та чіпати мене та мою дружину, після чого він оскаженів, накинувся на мене й почав душити та валити на землю, решта працівників поліції та моя дружина почали його від мене відтягувати»

Слід зазначити, що Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №100 від 03 лютого 2016 року затверджено інструкцію «про порядок зберігання, видачі та приймання нагрудних камер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них (далі інструкція).

Пунктом 2.6 вказаної інструкції визначено, що перед початком зміни працівник патрульної поліції зобов`язаний самостійно отримати нагрудну відеокамеру у структурному підрозділі інформаційних технологій.

Відповідно до приписів п. 3.3 Інструкції «про порядок зберігання, видачі та приймання нагрудних камер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №100 від 03 лютого 2016 року нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активуватись працівником патрульної поліції та знаходитись в режимі зйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема:

- при оформленні ДТП

- при перевірці документів

- при арешті або затриманні

- при поверхневому огляді

- при загрозі використання фізичної сили або вогнепальної зброї

- при надання допомоги особам

- у випадках, коли усвідомлення особою факту відео фіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Враховуючи обов`язковість здійснення у таких ситуаціях відеофіксації за допомогою нагрудних камер, до протоколу про адміністративні порушення повинні додаватися відеозаписи з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Звертаю увагу суду, що працівниками патрульної поліції було складено два протоколи за одне правопорушення, а саме за ст.173 та ст.185 КУпАП, які взагалі є взаємовиключними і разом з тим порушують приписи ст. 61 Конституції України, які є нормами прямої дії, де зокрема зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Так сталось, що під час цих подій представник гр. ОСОБА_1 , - адвокат Базилюк К.В., як адвокат надавав правову допомогу родичу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 під час невдалої спроби працівниками патрульної поліції скласти на нього протокол за ст. 130 КУпАП, і став свідком цих подій та здійснював відеозапис на власний телефон, з якого чітко вбачається, що старший сержант ОСОБА_2 намагається душити та звалити на землю ОСОБА_1 , а решта присутніх, у тому числі і працівники патрульної поліції, намагалися заспокоїти ОСОБА_2 та відтягнути його від ОСОБА_1 .

Гр. ОСОБА_4 16.05.2022 року подав до суду пояснення, відповідно до яких зазначає, викладені у рапорті та протоколі обставини не правдиві, не обґрунтовані та складені з метою приховання свавілля й перевищення владних повноважень працівником поліції - старшим сержантом ОСОБА_2 .

У рапорті дивним чином не має згадки, про події, що передували нападу старшого сержанту ОСОБА_2 на мене та мою дружину, а саме намагання працівниками поліції сфальсифікувати матеріали адміністративної справи за ст. 130 КУпАП стосовно мого близького родича ОСОБА_3 .

Саме старший сержант ОСОБА_2 намагався сфальсифікувати матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_3 , який приходиться чоловіком моєї сестри.

Приблизно о 10 ранку 01 травня 2022 року я отримав телефонний дзвінок від ОСОБА_3 про те, що його транспортний засіб було зупинено працівниками патрульної поліції, на проти автомийці по вул. Перемоги будинок 2Д, за підозрою у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, і просив надати йому допомогу оскільки він не знає, як поводитись у таких ситуаціях та як ефективно заперечити по суті заявленої підозри.

Після зазначеної телефонної розмови я зателефонував знайомому адвокату Базилюку Климентію Володимировичу і попросив надати правову допомогу ОСОБА_3 під час оформлення матеріалів працівниками патрульної поліції за ст. 130 КУпАП.

Приблизно о 10 годині 30 хв. на місце складання протоколу відносно ОСОБА_3 прибув я, та за пару хвилин і адвокат Базилюк К.В.

Після прибуття адвокат Базилюк К.В. представився працівникам патрульної поліції, пред`явив посвідчення адвоката і зазначив, що він буде надавати правову допомогу ОСОБА_3 під час оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Після чого адвокат Базилюк К.В. та ОСОБА_3 відійшли осторонь від місця складання протоколу та пару хвилин про щось балакали, після чого повернулися до патрульних автомобілів.

Далі спілкування стосовно оформлення матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_3 відбувалось між адвокатом Базилюком К.В. та старшим лейтенантом Паскаль О.О., я стояв біля адвоката та ОСОБА_3 .

Адвокат повідомив старшому лейтенанту Паскаль О.О., що освідчення на стан алкогольного сп`яніння відбувалось з численними порушеннями, що призвело до позитивного результату драггеру, не погоджувався з показами та наполягав на освідченні у медичному закладі.

У цей час з патрульної машини вибіг старший сержант ОСОБА_2 та почав виштовхувати адвоката від місця складання матеріалів адмін справи, лаятись у бік адвоката, після чого ОСОБА_5 повідомив йому, що від надає правову допомогу ОСОБА_3 і що така поведінка працівника патрульної поліції має ознаки кримінального злочину «Перешкоджання адвокатській діяльності», і що він звернеться з відповідною заявою до прокуратури. Одночасно інші працівники патрульної поліції намагалися вгамувати ОСОБА_2 та пояснювали йому, що адвокат має право бути присутнім під час складання протоколу.

Після вказаних подій старший сержант ОСОБА_2 почав виштовхувати з образливою нецензурною лайкою мене та мою дружину від місця оформлення матеріалів, я був змушений залаятись у його біг та забрати його руки від мене та моєї дружини, що б він припинив виштовхувати та чіпати мене та мою дружину, після чого він оскаженів, накинувся на мене й почав душити та валити на землю, решта працівників поліції та моя дружина почали його від мене відтягувати, у той же час адвокат Базилюк К.В. почав зйомку цих подій на свій власний телефон.

Коли заворушення припинилось працівники поліції просили вибачення у мене та у адвоката за дії свого колеги переконували, що притягнуть ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності і просили видалити відеозапис.

Об 11 годині 00 хвилин старшим лейтенантом Паскаль О.О. було повторно проведено освічення ОСОБА_3 на вживання алкоголю у присутності свідків та адвоката, де прилад показав відсутність алкоголю у ОСОБА_3 , після чого ОСОБА_3 відпустили а на мене склали два протоколи.

Таким чином, заслухавши доводи представлені суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідальність за ст. 173 КУпАП настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України N 19 від 22.12.2006 "Про судову практику у справах про хуліганство" дрібне хуліганство це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю за винятковим цинізмом.

Громадський правопорядок це обумовлена потреба суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами, система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Проте, як з`ясовано з пояснень ОСОБА_1 , в судовому засіданні, конфлікт між ОСОБА_1 , та поліцейськими був викликаний особистими неприязними відносинами, при цьому наявність умислу в діях ОСОБА_1 , на порушення громадського порядку і спокою інших громадян, прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі не встановлено.

Крім того, єдиними доказами по справі є рапорти поліцейських ОСОБА_2 , Сливицького О., ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Також суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні пояснення свідків, якій могли б підтвердити вказану подію.

Суд наголошує на тому, що рапорт поліцейського не може слугувати доказом винуватості водія у вчиненні адмінправопорушення.

Таку ж правову позицію висловив у своїй постанові Верховний Суд від 20.05.2020 р. у справі № 524/5741/16-а. Відповідно до правової позиції, суд вказав: «Рапорт поліцейського не може слугувати доказом винуватості водія у вчиненні адмінправопорушення».

Висновки.

Суд враховує принцип jura novit curia («суд знає закони»), який передбачає обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Даний принцип викладений у постановах Верховного суду у справах № 537/4259/15-ц та № 917/1739/17.

Суд забов`язаний дотримуватись принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Таку ж позицію висловив Верховний суд у справі №463/1352/16-а.

Доктрина «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) сформульована Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України».

Іноді використовується також фраза: «плід отруєного дерева».

Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини.

На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.

Суд вважає, що поза розумними сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як таких що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Таку ж позицію висловив Верховний суд в постанові Касаційного кримінального суду від 09 квітня 2020 року у справі № 761/43930/17, де зазначив. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння.

Протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП, як такий, що складений з порушенням вимог законодавства, не може вважатися допустимим доказом і бути покладеним в основу доведеності вини особи, що притягується до відповідальності. Інші докази не вказують на беззаперечне доведення вини ОСОБА_1 , у вчиненні інкримінованого йому правопорушення в передбаченому законом порядку.

Фактично з всіх можливих доказів наявних в матеріалах справи, єдиним підтвердженням винуватості гр. ОСОБА_1 , у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП є рапорти поліцейських. Однак в матеріалах справи, не має відомостей відносно свідків які могли б підтвердити подію вказану в протоколі про адміністративне правопорушення. Як встановлено судом, в матеріалах справи відсутній відеозапис з нагрудної камери поліцейських, матеріалами справи неможливо підтвердити факту події вказаної в протоколі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність вини гр. ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, тому провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, ст. 23, ст. 33, ст. 173, ст. 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Боярський О.О.