Провадження №: 3/752/639/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 січня 2022 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,

за участю прокурора - Мазепіна Ю.В.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Дідика І.М., -

встановив:

22 листопада 2021 року з Київського апеляційного суду за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва надійшов вищезазначений протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

30 грудня 2021 року в порядку повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, після задоволення самовідводу від розгляду даної справи судді Голосіївського районного суду м. Києва Дідика М.В., справу передано на розгляд судді Єсауленко М.В.

Так, згідно протоколу, ОСОБА_1 , як особі яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, інкримінується несвоєчасне подання декларації за 2019 рік відповідно до ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

До початку судового розгляду захисник Дідик І.М. заявив клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування вимог зазначив, що факт неподання ОСОБА_1 декларації був виявлений НАЗК не пізніше 08.07.2020, коли надійшло повідомлення з НАЗК. Таким чином, на момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, що виключає провадження у справі. Посилання посадових осіб НАЗК про те, що моментом виявлення правопорушення є момент складення протоколу про адміністративне на його думку не відповідає обставинам та вимогам КУпАП, оскільки - 08.07.2020 НАЗК отримало повідомлення Офісу Генерального прокурора про факт неподання ОСОБА_1 декларації за 2019 рік. Зазначене, на думку захисника, свідчить про те, що посадовими особами НАЗК вже станом на 08.07.2020 було відомо про факт несвоєчасного неподання ОСОБА_1 щорічної декларації за 2019 рік.

ОСОБА_1 клопотання захисника підтримав. Пояснив суду, що вину у вчиненні інкримінованих дій категорично не визнає, умислу на вчинення правопорушення, пов`язаного із корупцією не мав. Наполягав на закритті провадження з підстав закінчення строків накладення адміністративного стягнення, розуміючи, що така підстава не є реабілітуючою, та не наполягав на розгляді інкримінованого йому правопорушення.

Прокурор з твердженням захисника, що датою вчинення правопорушення є дата отримання НАЗК повідомлення про неподання ОСОБА_1 декларації, не погодився. Вважає, що датою вчинення правопорушення є дата складення протоколу про адміністративне правопорушення, а саме 18.05.2021. Разом з тим зазначив, що дійсно на даний час строк накладення адміністративного стягнення закінчився. Не заперечував проти закриття провадження у справі, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи клопотання сторони захисту, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 , як особі яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, інкримінується несвоєчасне подання декларації за минулий рік після припинення діяльності, що полягає у наступному.

Згідно з наказом Генеральної прокуратури України від 29.10.2019 № 1305ц ОСОБА_1 звільнено із посади прокурора відділу Департаменту підтримання обвинувачення та представництва інтересів держави в судах Генеральної прокуратури України з 30.10.2019.

Відповідно до пп. «е» п. 1 ч.2 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 був суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Положенням частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID - 19)» № 530-ІХ від 17.03.2020, встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

ОСОБА_1 подав відповідну декларацію 10.06.2020.

Такі дії ОСОБА_1 посадовими особами НАЗК були кваліфіковані за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Національне агентство з питань запобігання корупції вважає датою виявлення правопорушення дату складення протоколу про адміністративне правопорушення, тобто 18.05.2021, виходячи з того, що для встановлення наявності або відсутності ознак адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , необхідно було з`ясувати всі необхідні дані, завершенням з`ясування всіх даних, і фактичним виявленням правопорушення посадові особи НАЗК, вважають саме дату складення протоколу.

Між тим, з такими твердження посадових осіб Національного агентства з питань запобігання корупції, суд не може погодитися, з урахуванням наступного.

Положеннями частини 1 статті 45 зазначеного «Про запобігання корупції», з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19)» № 530-ІХ від 17.03.2020, у 2020 році особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування зобов`язані були подати щорічну декларацію за 2019 рік, у строк до 01.06.2020.

З наданої захисником копії повідомлення Офісу Генерального прокурора від 15.06.2020, яке адресоване Національному агентству з питань запобігання корупції, встановлено, що даним листом уповноважена особа Офісу Генерального прокурора повідомила НАЗК про факт неподання ОСОБА_1 декларації після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік.

Як стверджує захисник, НАЗК отримало дане повідомлення 08.07.2020. Доказів зворотного, матеріали справи не містять.

Зазначене свідчить про те, що саме 08.07.2020 Національним агентством з питань запобігання корупції був виявлений факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, тобто вчинення правопорушення за ознаками ч.1 ст. 172-6 КУпАП, і саме із настанням даного факту почав перебіг строку, передбаченого ч.4 ст. 38 КУпАП, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення.

Між тим, протокол про адміністративне правопорушення за даним фактом відносно ОСОБА_1 був складений лише 18.05.2021. Які саме дії, що були направлені на необхідність встановлення наявності або відсутності ознак адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , з`ясовувалися протягом 10 місяців з дня фактичного виявлення правопорушення, судом не встановлено та у додатках до протоколу про це не зазначено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що як на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення, так і на момент його надходження до суду закінчився строк, передбачений ч.4 ст. 38 КУпАП, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення.

Відповідно до положень п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Не розпочинаючи провадження по справі, не встановлюючи обставини справи, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі, оскільки на момент розгляду її судом закінчились строки накладення адміністративного стягнення, що не є реабілітуючими підставами закриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ч.4 ст. 38, ч.1 ст. 172-6, п.7 ч.1 ст. 247, 279, 280,283,п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП, суд,

постановив:

Клопотання захисника Дідика Ігоря Миколайовича задовольнити.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, закрити за закінченням строків для накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку, встановленого на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.