Справа № 203/5531/21
Провадження № 3-зв/0203/1/2022
П О С Т А Н О В А

27.01.2022 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Смольняков О.О., розглянувши заяву про самовідвід судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Черваньової Юлії Миколаївни про самовідвід від розгляду справи про адмістративне справи №203/5531/21 (провадження №3/0203/531/2022) стосвно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

26.01.2021 надійшла вищезазначена заява, відповідно до якої 17 січня 2022 року у провадження судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Черваньової Ю.М. надійшла справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44 КУпАП (справа №203/5531/21, провадження №3/0203/531/2022), яку було призначено до розгляду в судовому засіданні на 26 січня 2022 року на 10.45 годину. Було встановлено, що в провадженні судді Черваньової Ю.М. перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000849 від 19.08.2021 року, відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 307 КК України

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики суддя заявляє про самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

За правилами, встановленими Бангалорськими принципами поведінки судді від 19.05.2006, схваленими Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення. При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Тому, керуючись за аналогією права статтею 75 КПК України, суддя Черваньова Ю.М. заявляє про самовідвід від розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44 КУпАП.

Вивчивши вказану заяву, приходжу до висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, на справи про адміністративні правопорушення поширюються гарантії статті 6 ЄСПЛ.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 №10-рп/2011(2) зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушенням». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

А тому, з метою додержання принципу законності, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права. Отже, в даному випадку для вирішення питання щодо самовідводу по даному адміністративному матеріалу необхідно застосувати відповідні норми Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України (далі КПК) слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з частинною 1 статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Зокрема суддя не може брати участь у розгляді заяви за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про неупередженість суду навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» від 26 жовтня 1984 року, п. 26), важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, п. 45). Вказане зумовлює необхідність відводу судді не лише, коли є докази його неупередженості, а й коли з об`єктивних причин можуть виникнути достатні сумніви в його неупередженості.

З урахуванням вищевикладеного, з`ясувавши мотиви самовідводу судді Черваньової Ю.М., суд вважає, що заява про самовідвід судді є процесуально обґрунтованою, мотивованою, та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі та керуючись ст.75, 80 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву судді Черваньової Юлії Миколаївни про самовідвід від розгляду справи про адміністративне правопорушення №203/5531/21, (провадження №3/0203/531/2022) стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44 КУпАП, - задовольнити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.О.Смольняков