Провадження № 33/824/906/2022 Головуючий - Олійник В.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Олійник В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 17 січня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Запоріжжя Луганської області, громадянина України, працюючого водієм, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 17 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення за ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Згідно постанови судді Магомедов А.С. 22 листопада 2021 року о 08:09, керуючи транспортним засобом «Man TGA 18.400» (державний номерний знак НОМЕР_2 ) в місті Києві на перехресті вул. Столичне шосе та вул. Набережно-Корчуватська, 56/66, не врахував дорожньої обстановки, виїхав на перехрестя де утворився затор, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Peugeot Rifter» (державний номерний знак НОМЕР_3 ), що призвело до механічних пошкоджень автомобілів, чим порушив вимоги п.16.4, 13.1 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить дослідити всі докази у справі, скасувати постанову та визнати його не винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що суд об`єктивно не дослідив всі обставини справи.

Вказує, що рухався по проспекту Науки та здійснював поворот ліворуч на Столичне шоссе, перед маневром зупинився на червоний сигнал світлофора. Зазначає, що на перехресті був затор, та при ввімкненні зеленого сигналу світлофору ОСОБА_1 почав рух для завершення свого маневру, проте два автомобілі перекрили йому рух, він їх пропустив для закінчення їхнього маневру та зайняв положення на середину перехрестя і потроху почав продовжувати рух, але в той час з правої сторони почав рух автомобіль «Peugeot Rifter» (державний номерний знак НОМЕР_3 ) і навмисно почав їхати в його сторону та допустив зіткнення.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

За змістом ст.ст.245, 251, 252, 278 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Готуючись до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, підлягають вирішенню питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За вимогами ст.8 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи подібних не спростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ «Коробов проти України» №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

У п.4.1 рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Зазначені вимоги закону при розгляді суддею місцевого суду адміністративної справи щодо ОСОБА_1 не виконані, зважаючи на таке.

Відповідно до приписів п.п.1.3, 1.4 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. При цьому, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці правила.

Як стверджує ОСОБА_1 подія, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення сталась 17.11.2021 року. Він рухався про проспекту Науки та здійснював поворот ліворуч на Столичне шоссе. Перед маневром зупинився на червоний сигнал світлофору. Згоден, що на перехресті був затор та при ввімкненні зеленого сигналу світлофору він почав рух для завершення свого маневру. Два автомобілі перекрили йому рух, він їх пропустив для закінчення маневру та зайняв положення на середині перехрестя і потроху почав продовжувати рух, але в той час з правої сторони почав рух автомобіль Пежо, який навмисно почав їхати в його ( ОСОБА_1 ) сторону, при тому він ( ОСОБА_1 ) двічі подав звуковий сигнал щоб уникнути ДТП і жестом показав, що йому горить зелене світло світлофора і він має можливість їхати, після чого почув удар в праву сторону автомобіля.

Вказує, що саме автомобіль Пежо в'їхав в його автомобіль, що підтверджується схемою ДТП, оскільки інший учасник його бачив, бачив, що він почав рух, проте також почав рух та не мав наміру його пропускати, навмисно хотів перегородити проїзд.

З доводом суду про те, що ОСОБА_1 не дав закінчити маневр автомобілю Пежо він не згоден категорично, оскільки на схемі ДТП чітко видно, що він не доїхав навіть до середини перехрестя, а в той момент коли ОСОБА_1 почав свій рух, інший учасник також почав рух на заборонений сигнал світлофора вглиб перехрестя, навмисно створюючи перепону для руху через перехрестя.

Зазначає, що не можливо не бачити перед собою вантажний автомобіль, і розуміючи всю небезпеку і важкість у його керуванні, знаючи про «сліпі» зони, особливо з правої сторони, та для чого під нього під`їжджати.

Вважає, що саме водій ОСОБА_2 має понести відповідальність за дану подію.

Так, інспектор поліції також склав протокол і на ОСОБА_3 , що підтверджує вину в його діях.

Враховуючи зазначене, зокрема, твердження ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

За таких обставин, висновок судді першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винним за ст. 124 КУпАП є таким, що не ґрунтується на належних та допустимих доказах, тому постанова підлягає скасуванню, а провадження-закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 17 січня 2022 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Запоріжжя Луганської області, громадянина України, працюючого водієм, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.І. Олійник