Справа № 369/3196/22
Провадження № 3/369/2741/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

23.05.2022 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділу державного нагляду (контролю) у Київській області Державної служби України з безпеки на транспорті, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 6 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ІІ № 0007363 від 23 лютого 2022 року вбачається, що 23 лютого 2022 року при проведенні органами УКРТРАНСБЕЗПЕКИ планової перевірки додержання ФОП ОСОБА_2 ліцензійних умов провадження господарської діяльності, що здійснює свою підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 будучи довіреною особою ФОП ОСОБА_2 , допустив порушення ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів, а саме, ліцензіат не повідомив у письмовій чи електронній формі орган ліцензування про всі зміни зазначених у документах, що додавались до заяви на отримання ліцензії, що подаються не пізніше одного місяця з дня настання таких змін, чим порушив вимоги пп. 2 п. 16 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1001, за що передбачена відповідальність за ч. 6 ст. 164 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що є представником ФОП ОСОБА_2 на підставі довіреності, так у ФОП ОСОБА_2 дійсно були допущені порушення ліцензійних умов провадження господарської діяльності, але на сьогоднішній день вони повністю усунені. Чому саме на нього складено протокол про адміністративне правопорушення він не розуміє, оскільки до ФОП ОСОБА_2 не має жодного відношення, лише представляє її інтереси у всіх без винятку установах, на підприємствах, в організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування на підставі довіреності від 22 січня 2022 року. При цьому зазначив, що був призначений ОСОБА_2 на посаду директора ТОВ «АТК «Лайф» та надав суду витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і наказ № 11/16.

За таких обставин, заслухавши пояснення ОСОБА_1 дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП. Тобто, з огляду на положення КУпАП протокол є актом, який повинен містити інформацію про конкретне діяння, яке ставлять у вину особі, виходячи з правової природи поняття адміністративного правопорушення.

Згідно з ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до ч. 6 ст. 164 КУпАП, відповідальність особи настає за порушення порядку провадження господарської діяльності, а саме порушенням ліцензіатом установленого законом строку повідомлення органу ліцензування про зміну відомостей, зазначених у заяві та документах, що додавалися до заяви про отримання ліцензії, та тягне за собою накладення штрафу від двохсот п`ятдесяти до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У диспозиції вказаної статті обов`язковою умовою наявності складу адміністративного правопорушення, а саме об`єктивної сторони є провадження господарської діяльності з порушенням ліцензійних умов встановлених для здійснення певного виду господарської діяльності.

Суб`єкт цього адміністративного правопорушення спеціальний, а саме суб`єкт господарювання.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Законом України № 222-VIII «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02 березня 2015 року, ліцензіат - суб`єкт господарювання, який має ліцензію.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України (далі ГК України ) під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України , державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу , а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

За змістом ст. 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 25 квітня 2003 року № 3 зазначив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протокол про притягнення особи до адміністративної відповідальності, не може бути беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, у протоколі та доданих до нього документах відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 є особою відповідальною за здійснення повідомлення органу ліцензування про зміну відомостей - лецензіатом.

Тобто, матеріали справи не містять відомостей, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання.

Більше того, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність з порушенням ліцензійних умов встановлених для здійснення виду господарської діяльності, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення серії ІІ № 0007363 від 23 лютого 2022 року). Тобто, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 як суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.164 КУпАП, вчинив саме це адміністративне правопорушення.

При цьому, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є представником ФОП ОСОБА_2 на підставі довіреності та лише представляє її інтереси, а не веде господарську діяльність ФОП ОСОБА_2 , тому відповідно не є суб`єктом даного адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у цій справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 164 КУПАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 164 ч. 6, 245, 247 ч. 1 п. 1, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 6 ст. 164 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ІІ № 0007363 від 23 лютого 2022 року) закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. А. Козак