справа № 372/4337/21 головуючий у суді І інстанції Сташків Т.Г.
провадження № 33/824/1224/2022 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Березовенко Р.В. за участю представника апелянта ОСОБА_1 - адвоката Кулініченко Геннадія Володимировича, представника апелянта Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧИСТЕ МІСТО ЛТД» - адвоката Стельниковича Сергія Анатолійовича, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Базика Олексія Павловича, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧИСТЕ МІСТО ЛТД» на постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 25 січня 2022 року, якою провадження відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; працюючого інженером у ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат»,

за ознаками ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 25 січня 2022 року провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_2 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, потерпілий ОСОБА_1 22 лютого 2022 року подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, посилаючись на порушенням норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом першої інстанції, виходячи з особистих міркувань, встановлено обставини справи, які не підтверджуються письмовими доказами, показами свідків та висновками експертиз. Наголошує на тому, що судом першої інстанцій не надано оцінки показам ОСОБА_2 , наданих ним після дорожньо-транспортної пригоди. Вважає, що надані пояснення підтверджують порушення ОСОБА_2 п. 2.3-б, 12.1,13.1,13.3 ПДР України. Звертає увагу суду на показання працівника поліції ОСОБА_3 , який пояснив, що ОСОБА_2 визнав себе винним при вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Також вважає, що судом першої інстанції неправомірно відхилено покази ОСОБА_4 . Зазначає, що відеозапис з камери відеоспостереження спростовує покази ОСОБА_2 , надані ним в судовому засіданні, та підтверджує покази ОСОБА_4 . Апелянт критично оцінює висновок автотехнічного експертного дослідження від 02 грудня 2021 року, поданого стороною захисту ОСОБА_2 , зазначаючи, що даний висновок був зроблений без врахування пояснень свідків, швидкості руху автомобіля ОСОБА_2 . Крім того, наголошує на тому, що експерт, який надав вказаний висновок, не був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Наполягає на необхідності врахування висновку експерта, поданого потерпілим.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Обухівського районного суду Київської області від 25 січня 2022 року, вказуючи на те, що копію оскаржуваної постанови отримано 16 лютого 2022 року.

Також, не погоджуючись з судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЧИСТЕ МІСТО ЛТД», через представника - адвоката Стельниковича Сергія Анатолійовича, 06 квітня 2022 року засобами поштового зв`язку направило апеляційну скаргу, в якій просило оскаржувану постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, посилаючись на порушенням норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

У апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «ЧИСТЕ МІСТО ЛТД» просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Обухівського районного суду Київської області від 25 січня 2022 року, вказуючи на те, що копію оскаржуваної постанови отримано 16 лютого 2022 року.

У обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом першої інстанції безпідставно не було враховано висновки судової автотехнічної експертизи № 151-21 від 12.01.2022. Апелянт вважає за необхідне врахувати дані висновки, якими встановлені подія та обставини дорожньо-транспортної пригоди. Посилаючись на правову позицію Великої Палати від 18 грудня 20219 року у справі № 522/1029/18, звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що взятий до уваги судом першої інстанції висновок № 213-11/21 автотехнічного експертного дослідження від 02.12.2021 року не є належним та допустимим доказом, оскільки в ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, і що він підготовлений для подання до суду.

26 травня 2022 року до суду надійшов відзив представника ОСОБА_2 , адвоката Базика О.П., на апеляційну скаргу ТОВ «ЧИСТЕ МІСТО ЛТД», який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Обухівського районного суду Київської області від 25 січня 2022 року без змін. При цьому вважає, що судом першої інстанції було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини справи, а тому постанова суду є законною та такою, що не підлягає задоволенню. Крім того, звертає увагу суду апеляційної інстанції, що ТОВ «ЧИСТЕ МІСТО ЛТД» пропущено строк на апеляційне оскарження.

Представники апелянтів у судовому засіданні просили апеляційні скарги задовольнити.

ОСОБА_2 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційних скарг.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд першої інстанції, ухвалюючи судове рішення у даній справі встановив, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 150767 від 05.11.2021 року водій ОСОБА_2 05.11.2021 року близько 17 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом MitsubishiPajero, д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Обухів по вул. Миру, 7Б, не був уважним за кермом, та не обрав безпечного інтервалу, в ході об`їзду з правого боку, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 , та наїзд на транспортний засіб, що стояв Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_3 .В результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) пошкоджено транспортні засоби, завдано матеріальної шкоди.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 150767 від 05.11.2021 року серії ААБ № 150767 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_2 інкримінується порушення вимог п.п. 2.36, 12.1, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), відповідальність за які передбачена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Згідно оскаржуваної постанови в суді першої інстанції допитано свідки.

Так, ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що він, керуючи транспортним засобом Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по вул. Миру, 7Б, в місті Обухів, після чого увімкнув правий покажчик повороту, та одразу розпочав маневр повороту праворуч, після чого його автомобіль зіткнувся з транспортним засобом Mitsubishi, д.н.з. НОМЕР_1 .

Свідок ОСОБА_6 надав покази, у яких вказав, що перебуваючи у приміщенні ТОВ «Чисте місто ЛТД», почув гучний удар, після чого вийшов на вулицю та побачив наслідки ДТП. Зазначив, що не був безпосереднім свідком моменту зіткнення транспортних засобів.

Свідок ОСОБА_4 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що 05.11.2021 близько 17.00 год він керував автомобілем Volkswagen Golf та рухався по вул. Миру в напрямку Обухівської ЗОШ №3. Попереду нього рухався автомобіль Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 . Коли вони наближалися до автомийки, то ОСОБА_4 побачив, як водій автомобіля Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 почав поступово зміщуватися праворуч та зменшувати швидкість, щоб у подальшому, як він зрозумів, заїхати на автомийку. ОСОБА_4 також почав зменшувати швидкість, і в цей час побачив у дзеркало заднього виду світло фар автомобіля, як пізніше з`ясувалося Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 , який на значній швидкості випередив його з лівого боку. У зв`язку з тим, що в цей час по зустрічній смузі руху, назустріч їхньому руху наближався автомобіль, Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 різко перестроївся вправо, після чого розпочав обгін автомобіля Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 з правого боку, внаслідок чого між ними сталося зіткнення. На запитання чи був увімкнений покажчик правого повороту у автомобіля Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 , при здійсненні маневру повороту праворуч, свідок ОСОБА_7 пояснив, що не пам`ятає, оскільки все відбулось дуже швидко.

Клопотань про допит вказаних свідків у суді апеляційної інстанції сторонами заявлено не було.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У наданих суду матеріалах справи вказано, що ОСОБА_2 порушив ПДР України, а саме:

п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 13.1 Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу;

п. 13.3 Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, а його висновок про не доведеність винуватості ОСОБА_2 у порушенні Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є законним і обґрунтованим.

Так, судом досліджено: копію схеми місця ДТП, письмові пояснення учасників ДТП, пояснення свідків, відеозапис з місця події, висновок № 213-11/21 автотехнічного експертного дослідження від 02.12.2021, висновок експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № 151-21 від 12.01.2022, пояснення ОСОБА_2 та його представника адвоката Базика О.П., іншого учасника ДТП ОСОБА_1 та представника Кулініченка Г.В., які вони надали в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, обєктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Суд першої інстанції вірно вважав, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

При цьому, апеляційний суд критично оцінює доводи апелянтів про те, що судом першої інстанцій не надано належної оцінки показам ОСОБА_2 , наданих ним після дорожньо-транспортної пригоди, оскільки відповідно до позиції Верховного Суду від 15.05.2019 року по справі № 537/2088/17 згідно якої сам факт визнання особою вини у вчиненні порушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Апелянт, ОСОБА_1 , звертає увагу суду на показання працівника поліції ОСОБА_3 , який пояснив, що ОСОБА_2 визнав себе винним при вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Проте, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення (постанова ВС від 20.05.2020 року у справі № 524/5741/16-а). При винесенні покарання за порушення ПДР судді не можуть покладатися на свідчення інспектора поліції, який виніс постанову про штраф (постанова ВС від 29.04.2020 року у справі № 161/5372/17).

Також, суд першої інстанції вірно вважав, що пояснення ОСОБА_2 підтверджуються висновком № 213-11/21 автотехнічного експертного дослідження від 02.12.2021 року ТОВ «Пасат Консалтинг Груп», яким встановлено, що з технічної точки зору дії водія автомобіля MitsubishiPajero, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 в даній дорожній обстановці вимогами п. 12.1 ПДР України не регламентуються та невідповідностей вимогам п.п.13.1 та 13.3 ПДР України не вбачається, а відтак такі дії не перебувають у причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Вказаний висновок не містить неточностей, проведений з урахуванням пояснень учасників ДТП наданих безпосередньо після події, відеозапису з камери відеоспостереження та узгоджується з поясненнями учасників справі наданих ними під час судового розгляду у суді першої інстанції.

Натомість, наданий потерпілим висновок експерта судової автотехнічної експертизи № 151-21, який був проведений за заявою представника ОСОБА_8 - Кулініченка Г.В. Київським відділенням бюро Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. Проф. Бокаріуса» колегія суддів, також, оцінює критично, оскільки він містить розбіжності та спростовується іншими матеріалами справи.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що у вказаному висновку експертом зазначено, як вихідні дані для вирішення поставлених запитань, пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 , надані ними у судовому засіданні. Однак судом встановлені суттєві відмінності між поясненнями ОСОБА_1 вказаними у висновку експерта та усними поясненнями наданими ним у судовому засіданні в частині моменту увімкнення покажчика правого повороту та початку здійснення маневру повороту праворуч. В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він увімкнув правий покажчик повороту та одразу розпочав маневр повороту праворуч, після чого його автомобіль зіткнувся з транспортним засобом Mitsubishi. У той же час у висновку вказано, що ОСОБА_1 наближаючись до автомийки, що по вул. Миру 7Б, увімкнув покажчик правого повороту та продовжуючи рух почав поступово зміщуватися вправо.

Поряд з цим, не заслуговують на увагу доводи апеляційних скарг щодо неналежності висновку № 213-11/21 автотехнічного експертного дослідження від 02.12.2021 року, оскільки експерт не був обізнаний про кримінальну відповідальність, так як такі доводи спростовуються самим висновком, у якому на першому аркуші міститься відповідне застереження, про обізнаність експерта про відповідальність передбачену ст.ст. 384, 385 КК України.

Клопотань про призначення судової експертизи учасниками справи як у суді першої інстанції та і під час апеляційного розгляду заявлено не було.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що в діях водія автомобіля MitsubishiPajero, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 невідповідностей вимогам п.п. 2.36, 12.1, 13.1, 13.3 ПДР України не вбачається, а тому відсутній причинний зв`язок із виникненням ДТП.

Вказаний висновок суду першої інстанції, доводами апеляційних скарг не спростовано.

Отже, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційних скарг зводяться лише до переоцінки доказів, яким надано належну правову оцінку судом першої інстанції та тлумачення норм права на розсуд апелянтів, однак при цьому не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та не підтверджені жодним належним та допустимим доказом.

За таких обставин, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права.

Оцінюючи доводи клопотання апелянтів про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд приходить до висновку про їх обґрунтованість.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, копію оскаржуваної постанови від 25.01.2022 року представник ОСОБА_1 отримав 16.02.2022 року. Апеляційну скаргу подано 22.02.2022 року до суду першої інстанції.

Представник апелянта, Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧИСТЕ МІСТО ЛТД» - адвокат Стільников Сергій Анатолійович, постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 25 січня 2022 року отримав 16.02.2022 року. Апеляційну скаргу подано 25.03.2022 року

З 24 лютого 2022 року, відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні введено режим воєнного стану.

Відповідно до повідомлень Верховного Суду та роз`яснень Ради Суддів України запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

Враховуючи викладене, вказані апелянтами обставини є поважними причинами для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити апелянтам строк на апеляційне оскарження постанови Обухівського районного суду Київської області від 25 січня 2022 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Враховуючи все вище наведене, оскільки судове рішення, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 та Товариству з обмеженою відповідальністю «ЧИСТЕ МІСТО ЛТД» строк на апеляційне оскарження постанови Обухівського районного суду Київської області від 25 січня 2022 року.

Постанову Обухівського районного суду Київської області від 25 січня 2022 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за статтею 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення - залишити без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧИСТЕ МІСТО ЛТД» - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Березовенко Р.В.