Номер провадження: 33/813/588/22
Номер справи місцевого суду: 497/618/22
Головуючий у першій інстанції Висоцький С. О.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дришлюка А.І.

при секретарі судового засідання Поворозко І.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Бузанова Дмитра Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Болградського районного суду Одеської області від 04 квітня 2022 року по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення ст. 204-1 ч. 2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2022 року було складено протокол про адміністративне правопорушення № 026961, згідно якого 03 квітня 2022 року 18 год. 45 хв. прикордонним нарядом «Секрет» сержантом Радченко Олегом в районні прикордонного знаку 0757/10 на відстані 700 метрів до кордону було виявлено та затримано групу осіб у складі двох громадян України, котрі незаконно, поза пунктом попуску, намагались перетнути кордон з України в Республіку Молдову. В ході перевірки встановлено, що одним із даних вказаних громадян був ОСОБА_1 , котрий своїми діями порушив вимоги ст. 9 ЗУ «Про державний кордон України» від 04 листопада 1991 року (а.с. 1).

Постановою Болградського районного суду Одеської області від 04 квітня 2022 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 204-1 ч. 2 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,0 грн. Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496, 20 грн (а.с. 12-13).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, адвокат Бузанов Дмитро Вікторович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив суд оскаржувану постанову скасувати та провадження по справі закрити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що в протоколі про адміністративне правопорушення не визначено, яким чином встановлено, що ОСОБА_1 мав намір або відповідно здійснив спробу перетину державного кордону, враховуючи те, що зазначена в протоколі відстань від кордону до місця його затримання становила 700 метрів, та відповідно не вказано, яку саме частину ст. 9 ЗУ «Про державний кордон України» порушено. Апелянт також стверджує, що судом не було встановлено спробу перетину кордону саме двох осіб, як того передбачає відповідна стаття. Апелянт також стверджує, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати своє право, передбачене ст. 261 КУпАП, а саме зателефонувати адвокату для отримання відповідної правової допомоги, та посилається на правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 26 травня 2020 року по справі № 640/16220/16 (а.с. 21-30).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03 травня 2022 року було відкрито апеляційне провадження та справу призначено до розгляду 31 травня 2022 року (а.с. 39-40).

25 травня 2022 року на адресу суду надійшло клопотання адвоката Бузанова Дмитра Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 про участь у розгляді апеляційної скарги в режимі відеоконференції, із застосуванням власних засобів зв`язку програмного забезпечення «Easycon». Ухвалою від 16 травня 2022 року зазначене клопотання було задоволено та вирішено судове засідання, призначене на 26 травня 2022 року, проводити в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «Easycon» (а.с. 42-44, 45-46).

В судовому засідання адвокат Бузанов Дмитро Вікторович в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги виходячи із наступного.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив із того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП встановлена та підтверджується наявними матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, рапортами інспекторів прикордонної служби від 04 квітня 2022 року, протоколом про адміністративне затримання від 03 квітня 2022 року, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 03 квітня 2022 року, особистими поясненнями особи, котра притягується до відповідальності за ч.2 ст. 204-1 КУпАП викладеними в письмовому вигляді та безпосередньо наданими в судовому засіданні.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 026961 вбачається, що 03 квітня 2022 року 18 год. 45 хв. сержантом Радченко Олегом , який входив в прикордонний наряд в районні прикордонного знаку 0757/10 на відстані 700 метрів до кордону було виявлено та затримано групу осіб у складі двох громадян України, котрі незаконно, поза пунктом пропуску, намагались перетнути кордон з України в Республіку Молдову. В ході перевірки встановлено, що одним із даних вказаних громадян був ОСОБА_1 , котрий своїми діями порушив вимоги ст. 9 ЗУ « Про державний кордон України» від 04 листопада 1991 року.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В результаті виявлення вказаного правопорушення, помічником НВПС з АЮД начальником групи лейтенантом Швець Юрієм Тарасовичем було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, датований 04 квітня 2022 року, тобто у відповідності до положень статті 254 КУпАП. Окрім того, даний протокол було складено в присутності двох свідків, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , котрі своїми підписами засвідчили даний протокол та відмову ОСОБА_1 від його підписання, про що також міститься відповідна відмітка в протоколі.

За положенням ч. 2 ст. 204-1 КУпАП відповідальність настає у випадку перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень.

Згідно положень ст. 9 ЗУ «Про державний кордон», порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

Тобто, з наведений положень статей вбачається, що відповідальність також виникає у випадку спроби перетинання державного кордону України поза пунктами відповідного пропуску через державний кордон, що в свою чергу, й інкримінується ОСОБА_1 .

В своїх поясненнях, наданих безпосередньо в судовому засіданні та відповідно наведених в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 зазначає причину знаходження на місцевості, де його було виявлено разом з ОСОБА_5 , саме намір оренди житла, оскільки у зв`язку із веденням воєнного стану був змушений переїхати з постійного місця проживання та відповідної ресторації ( АДРЕСА_1 ). Однак жодної інформації щодо особи, в якої мав намір орендувати житло та відповідно адреси його знаходження апелянтом в свою чергу не було повідомлено та безпосередньо судом не встановлено. Таким чином відповідні пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, необґрунтовані та нічим не підтвердженні, та відповідно не спростовують його винність у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 204-1 ч. 2.

Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Окрім того, наявний протокол про адміністративне правопорушення також містить відомості щодо ОСОБА_5 , котрий спільно із ОСОБА_6 був затриманий в районні прикордонного знаку 0757/10 на відстані 700 метрів від кордону з Республікою Молдова. Зазначені відомості та безпосередньо присутність ОСОБА_5 , в свою чергу, не спростовуються апелянтом ні в суді першої інстанції, ні безпосередньо під час звернення до суду із апеляційною скаргою. Окремо слід зазначити, що згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Болградського районного суду Одеської області від 04 квітня 2022 року, ОСОБА_5 було визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Тобто, судом першої інстанції правильно було встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, що в свою чергу підтверджується наявними матеріалами справи.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки судді Болградського районного суду Одеської області апелянтом не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в сукупності, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних по суті висновків суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку щодо відхилення апеляційної скарги та залишення оскаржуваної постанови без змін.

На підставі викладеного та керуючись 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Бузанова Дмитра Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 - відхилити.

Постанову Болградського районного суду Одеської області від 04 квітня 2022 року - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк