ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2439/21 Номер провадження 33/814/95/22Головуючий у 1-й інстанції Городівський О. А. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М.,

з участю адвоката Ковердяєвої Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 грудня 2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч1 ст. 183-1 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцяти) годин.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 454 грн. 00 коп.

Згідно з постановою ОСОБА_1 не сплачує належним чином аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , 05.01.2019 р. згідно виконавчого листа 2/541/539/2019 виданого 08.07.2019 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області, що призвело до виникнення заборгованості станом на 17.09.2021 в сумі 59 523,73 грн, чим порушено п.12 ст.17 ЗУ «Про виконавче провадження», за що відповідальність передбачена ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 , в якій просить скасувати постанову суду та звільнити його від адміністративної відповідальності.

Зазначає, що у мотивувальній частині постанови судом фактично не зазначено формулювання встановлених обставин, за яких ОСОБА_2 вважається собою, що вчинила адміністративне правопорушення та які суд вважає доведеними.

Вказує, що позбавлений можливості працювати на суспільно корисних роботах, оскільки доглядає за літньою людиною, ОСОБА_4 1935 р.н., яка потребує постійного стороннього догляду.

Додає, що рахунок, на який він отримує компенсацію за надання соціальних послуг, заарештовано та кошти на погашення заборгованості по аліментам стягуються з нього автоматично.

Вказує на те, що виконавчою службою нараховано непомірний для нього розмір заборгованості за середньомісячною заробітною платою, що є значно більшою за розмір його заробітку. Також вказує на перебування без роботи на момент карантину на початку 2021 року.

Звертає увагу на наявність квитанції на підтвердження того, що аліменти він сплачував.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду та звернувшись до суду із клопотанням про проведення відеоконференції, не з`явився в Миргородський міськрайонний суд Полтавської області для участі в судовому засіданні дистанційно, про причини неявки не повідомив, тому вважаю за можливе апеляційний розгляд провести за відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши адвоката Ковердяєву Л.В., яка апеляційну скаргу підтримала, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції, суд на підставі досліджених доказів в їх сукупності прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП.

Частиною 1 статті 183-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання та передбачено суспільно корисні роботи, як вид адміністративного стягнення.

Так, виконавчим листом, виданим Миргородським міськрайонним судом Полтавської області 08.07.2019 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, 05.01.2019.

22.07.2019 року державним виконавцем Миргородського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області відкрито виконавче провадження №59612920 з виконання виконавчого листа № 2/541/539/2019, виданого Миргородським міськрайонним судом Полтавської області 08.07.2019 року.

Згідно довідки-розрахунку головного державного виконавця заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів за період з 20.03.2019 по 17.09.2021 становить 59 523,73 грн

Отже, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, а тому суд першої інстанції правомірно притягнув його до адміністративної відповідальності.

Оскаржувана постанова суду містить як виклад суті адміністративного правопорушення, встановленого протоколом, так і опис обставин, установлених під час судового розгляду справи, зокрема, вказано на невиконання ОСОБА_1 обов`язку зі сплати аліментів, що стало наслідком виникнення заборгованості, розмір якої перевищує сукупний розмір відповідних платежів за шість місяців. Окрім цього зазначено, що надавши оцінку долученим до справи доказам, суд вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Відсутність у ОСОБА_1 можливості працювати на суспільно корисних роботах через догляд за літньою людиною, доводи апелянта щодо наявності квитанції зі сплати ним аліментів, виплату заборгованості з отриманих компенсацій за надання соціальних послуг та непомірність визначеної виконавчою службою суми заборгованості є неспроможними, оскільки вказані обставини не позбавляють ОСОБА_1 обов`язку виконувати рішення суду, яке є обов`язковим до виконання, а кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено альтернативних санкцій за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 та не встановлено таких виключень, що позбавляли б ОСОБА_1 можливості виконувати суспільно-корисні роботи.

Окрім цього, відповідно до довідки управління соціального захисту населення Миргородської міської ради, ОСОБА_1 почав надавати соціальні послуги по догляду за особою похилого віку та отримувати компенсацію з 01.11.2021, тобто вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього та нарахування заборгованості, так само як і долучений до матеріалів справи чек про переказ 1050 грн отримувачу «Лисенко» свідчить про здійснення платежу 27.11.2021 року.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 грудня 2021 року,- без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко