Провадження № 33/812/85/22 Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП
Головуючий у першій інстанції Савін О. І.
Доповідач апеляційного суду Ямкова О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючого - судді Ямкової О. О.

за участю: секретаря Лівшенка О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 25 лютого 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду, 20 листопада 2021 року о 17 годині 15 хвилині на 112км автодороги Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв» водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» (тест №1183) встановлено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, з показником в 0,85 проміле. З результатами огляду ОСОБА_1 погодився, підписавши у встановленому законом порядку відповідний акт, що зафіксовано за допомогою відеозапису. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху України за частиною 1 статті 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі водій ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову суду через істотні порушення процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неповноту судового розгляду.

Зазначав, що суд помилково не взяв до уваги відсутність сертифікату на відповідність алготестеру технічним вимогам та його калібровку у встановлений термін, внаслідок чого не перевірив належність технічного засобу, за допомогою якого проводився огляд.

При вирішенні питання про поновлення строку слід врахувати, що водій ОСОБА_1 двічі належним чином повідомлявся судом першої інстанції за адресою постійного місця мешкання, але не отримав повістку з незалежних від суду причин. В той же час на останнє судове засідання, яке проведено судом на другий день війни, водій належним чином повідомлений не був, внаслідок чого звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою лише після отримання копії постанови суду, внаслідок чого строк на апеляційне оскарження слід поновити.

Справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 та за належністю його повідомлення.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи у їх межах та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне подану апеляційну скаргу залишити без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу з явними ознаками алкогольного сп`яніння та пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Драгер», за наслідками якого встановлено алкогольне сп`яніння у 0,85 проміле, з яким водій погодився, так як підписав як протокол проведення тесту та акт проведення огляду, так і сам протокол про адміністративну відповідальність з поясненням «що вживав зранку алкогольне пиво 1л».

Обставини вживання алкогольного напою у змісті апеляційної скарги особою, що притягнута до адміністративною відповідальності, не спростовані , а навпаки відповідають її особистим поясненням у протоколі про адміністративну відповідальність.

Тому при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків суд вірно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, які об`єктивно підтверджено протоколом проведення тесту та відеозаписом факту самої події, що у відповідності до положень статті 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно до вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положеннями статті 266 КУпАП та пунктів 1.3, 1.6, 1.7 розділу І, положень розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, з фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, та у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду за допомогою технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (пункт 7 розділу ІІ Інструкції).

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, протоколу проведення тесту, акту огляду на стан сп`яніння та відеозапису з планшетного пристрою поліцейського водій ОСОБА_1 зранку вживав алкогольний напій, внаслідок чого при зупинці його транспортного засобу у поліцейських склалися обґрунтовані сумніви у його тверезості. Водій погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, який підтверджено результатами огляду за показниками алкотестера в 0,85 проміле. ОСОБА_1 погодився з результатами газоаналізатора, про що він поставив свій підпис у відповідному протоколі, та відмовився від проходження огляду у медичному закладі (а.с.1-4).

Доводи ОСОБА_1 щодо невідповідності алкотестеру технічним вимогам, що ставляться до таких приладів, не відповідають не лише усім матеріалам справи про адміністративне правопорушення, так ще і алгоритму проведення такого огляду, оскільки прибор Драгер не є одноразовим та не потребує вибору з боку водія, який визначається лише з трубкою, яка вставляється у прилад. Проведення відповідної калібровки приладу підтверджено відповідним чеком про проведення тесту, де вказано про його калібрування 30 вересня 2021 року, що є меншім, ніж шість місяців, з огляду на подію, яка відбулася 20 листопада 2021 року. З відеозапису вбачається, що водій проходить огляд без зауважень, не вимагає від поліцейського додаткових технічних документів на прилад, які посадові особи надають водієві лише на його вимогу. Не містять таких зауважень з боку водія і зроблені ним особисто письмові пояснення у протоколі (а.с.3).

Тому такі твердження водія у змісті апеляційної скарги не мають жодного доказового підтвердження та спростовуються фіксацією проведення огляду у відповідності до статті 266 КУпАП планшетним пристроєм поліцейського.

З огляду на наведене, встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а висновки судді першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скаргзі.

Тому прийняте суддею рішення є законним та не підлягає скасуванню, про що просить апелянт.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_1 з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, а вид стягнення та розмір штрафу визначений відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 25 лютого 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча О.О. Ямкова