Справа № 331/1254/22
Провадження № 3/331/718/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Кольц Д.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №679452 від 07.05.2022 року, яка надійшла з відділу поліції Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, тимчасово не працюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 156 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №679452 від 07.05.2022 року 07.05.2022 року о 11-15 годин гр. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 від кіоска здійснювала реалізацію тютюнових виробів сумнівного походження без марок акцизного збору та відповідних документів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що вона займається волонтерською діяльністю, на прохання знайомого вона орендувала для нього склад на території ринку, на складі він тримав тютюнові вироби не для продажу. Реалізацією тютюнових виробів вона ніколи не займалася, що і пояснювала співробітникам поліції. Чи були наявні на вилучених виробах марки акцизного податку вона не знає. Просилазакрти провадження у справі.

Частина 1 статті 9 КУпАП передбачає, що адміністративним порушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом враховується, що у Рішенні у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 08 червня 1976 року, Європейський суд з прав людини сформував критерії (тест Енгеля), для визначення поняття «кримінальне обвинувачення». для цілей Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод поняття «кримінальне обвинувачення» має автономне значення, а не обмежується лише кваліфікацією «криміналу» згідно з національним законодавством. При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією. Наприклад, обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції і т.д. Таким чином, протокол, що є предметом розгляду у цій справі є, з урахуванням «тесту Енгеля», кримінальним обвинуваченням, і суд має забезпечити гарантії, передбачені статтею 6 Конвенції.

Складом адміністративного правопорушення є передбачена нормами права сукупність ознак (елементів), за наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Таку сукупність ознак формують чотири складових елементи: об`єкт, об`єктивна сторона (характеризують зовнішню сторону правопорушення); суб`єкт та суб`єктивна сторона (характеризують внутрішню сторону правопорушення).

Частиною 1 статті 156 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за роздрібну або оптову, включаючи імпорт або експорт, торгівлю спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібну торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору.

Відповідно до ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля» та цивільного законодавства, роздрібна торгівля це вид економічної діяльності у сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачу та надання йому торговельних послуг за гроші.

Оптова торгівля - це вид економічної діяльності у сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів за договорами поставки партіями для подальшого їх продажу кінцевому споживачеві через роздрібну торгівлю або для виробничого споживання та надавання пов`язаних із цим послуг

Однак, посадовою особою, яка склала протокол ОСОБА_2 інкримінується реалізація тютюнових виробів. Така дія як реалізація відсутня у переліку дій, що становлять об`єктивну сторону інкримінованого адміністративного правопорушення. Більш того, жодним чинним нормативно-правовим актом не визначено що реалізація є будь-яким видом торгівлі або імпорту чи експорту. Отже виклад об`єктивної сторони, зазначений у протоколі не відповідає диспозиції статті 156 КУпАП.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Зразки марок розробляються Мінфіном разом з ДПС, Мінекономіки, СБУ, МВС, Мін`юстом та затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Так, в судовому засіданні досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 679452 від 07.05.2022 року; протокол огляду від 07.05.2022 року, згідно якого вилучено 1945 блоків цигарок по 10 пачок в кожному, та 907 пачок.

Торгівля, у розумінні чинного цивільного та господарського законодавства це укладання договорів купівлі-продажу.

Згідно норми статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Так, у матеріалах справи відсутні відеозапис моменту продажу тютюнових виробів, пояснення особи, яка придбала тютюнові вироби, товарний чек, який би підтверджував цей факт, та інші можливі докази. Фактично, окрім протоколу огляду (який доводить лише той факт, що у особи були вилучені тютюнові вироби), у справі відсутні будь-які докази провини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення. Збергіання тютюнових виробів не становить обєктивної сторони інкримінованого адміністративного правопорушення.

Більш того, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки норми ст.156 КУпАП носять бланкетний характер, а тому серед елементів суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила, якого не дотрималась особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Однак в порушення вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941, в протоколі відносно ОСОБА_1 не зазначено конкретний нормативно-правовий акт та його норми, які порушила остання.

Аналізуючи обставини даної справи, доходжу висновку щодо недоведеності провини ОСОБА_1 у скоєнні зазначеного правопорушення, оскільки надані судді матеріали не містять беззаперечних доказів провини ОСОБА_1 ..

Положення ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

У п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм "поза розумним сумнівом". Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

За таких обставин, враховуючи відсутність об`єктивних та безсумнівних доказів факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, доходжу висновку, що підстав для притягнення останньої до відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП не вбачається через відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення.

У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст. 265 КУпАП суд вирішує питання про долю вилучених речей. Речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Так, з матеріалів справи вбачається, що під час проведення огляду співробітником поліції були вилучені тютюнові вироби у відповідності до переліку, зазначеного у протоколі огляду, а саме 1945 блоків цигарок по 10 пачок в кожному, та 907 пачок, які, з урахуванням закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, мають бути повернуті особі, у якої вони були вилучені.

Відповідно до правил, встановлених статтею першою Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

До матеріалів справи про адміністративне право рушення не додано жодних доказів , що вилучені під час складання протоколу тютюнові вироби є вилученими із цивільного обороту, або такими, що є небезпечними для життя та здоров`я людей. Посилання посадової особи, яка склала протокол, на той факт, що тютюнові вироби «сумнівного походження» не підтверджені жодними наданими до пртоколу доказами. Більш того «сумнівність» не є підставою для знищення вилучених тютюнових виробів Тому, підстав для вилучення (передачі у дохід держави) чи знищення тютюнових виробів матеріалами справи про адміністративне правопорушення не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 221, 247, 283-285, 294 КУпАП,

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 156, 252, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст.156 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Тютюнові вироби, вилучені 07.05.2022 року за адресою: м. Запоріжжя, вул. Горького, буд. 32, згідно переліку, зазначеного у протоколі огляду,- повернути особі, у якої вони були вилучені.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Кольц Д.М.