Справа № 373/514/22

ПОСТАНОВА
25 травня 2022 року Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Опанасюк І.О., розглянувши матеріали, які надійшли з БПП с. Чайки УПП у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого ДПРЧ 31 с.м.т. Бородянка, проживаючого по АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 065642 від 23 квітня 2022 року вбачається, що 23 квітня 2022 року о 17 год. 55 хв. ОСОБА_1 на 48 кілометрі автошляху Київ - Ковель керував автомобілем марки «Москвич», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України.
В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав, вказавши, що автомобілем він не керував. Пояснив, що 23.04.2022 він святкував день народження в с.м.т. Бородянка. Був на озері з товаришами де вжив спиртне. З ними на святкуванні був присутній його товариш ОСОБА_2 якому належить автомобіль М2140 («Москвич») д.н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_2 не вживав спиртне та повіз їх з ОСОБА_3 по домах, та по дорозі попросив заїхати до с.м.т. Клавдієво по особистих питаннях. По дорозі на 48 кілометрі автошляху Київ Ковель, в автомобілі закінчилось пальне. ОСОБА_2 зателефонував товаришу та попросив допомогти. Приїхав знайомий ОСОБА_2 та вони з ОСОБА_3 поїхали за каністрами і паливом. Автомобіль М2140 д.н.з. НОМЕР_1 залишили на автодорозі під наглядом ОСОБА_1 . Через деякий час до ОСОБА_1 під`їхали працівники поліції та стали вимагати проходження огляду на факт вживання алкоголю.
При цьому, він не заперечував, що вживав спиртне, пояснював що він не перебував за кермом автомобіля та автомобіль йому не належить, однак, працівники поліції його не слухали, а складали протокол.
В суді за клопотанням ОСОБА_1 були допитані в якості свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що автомобілем керував він. Спиртне не вживав. Забрав ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з озера в с.м.т. Бородянка де вони святкували день народження ОСОБА_1 . Що дійсно він не розрахував паливо, автомобіль зупинився на автошляху Київ Ковель. Зателефонував знайомому та попросив допомогти звозити їх за каністрами та на АЗС, а ОСОБА_1 залишився біля автомобіля. Коли він повернувся з бензином працівників поліції вже не було.
Судом також допитано в якості свідка ОСОБА_3 , який дав свідчення ідентичні показанням ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
В судовому засіданні був оглянутий відеозапис бодікамери поліцейського 471484, який додано до протоколу. З відео не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. На досліджуваному відео він перебуває поруч з авто і вказує, що автомобіль йому не належить і він не керував ним. Більше того, ОСОБА_1 погоджується пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння в ЦРЛ, однак при цьому знов вказує, що він не керував транспортним засобом, сідає в поліцейський автомобіль та разом з патрульними вирушає до лікарні. Через деякий час запис відновлюється та працівник поліції доповідає, що лікарня не працює в зв`язку із воєнним станом, тому пройти освідування не можливо. На відео присутні вже інші особи які залучені в якості понятих, аніж ті, що перебували з початку відеозапису. І на пропозицію пройти освідування за допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_1 відмовляється при цьому в конфліктній формі вказуючи, що не розуміє того, що відбувається оскільки автівка йому не належить та він нею не керував.
У відповідності до частини 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Незважаючи на вимоги частини 2 статті 251 КУпАП та вказане рішення ЄСПЛ, яке згідно статтею 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обов`язкове і для працівників Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду і є доказом у справі, суперечить іншим матеріалам справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.
Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність, серед іншого і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що узгоджується із пунктом 2.5. ПДР України.
Суб`єктом даного правопорушення є особа, яка керує транспортним засобом.
Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у діяннях, направлених на ухилення особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Покази ОСОБА_1 , дані в судовому засіданні, підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та відеозаписом з бодікамери поліцейського 471484.
Свідки відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння свідки ( ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ), відповідно до відеозапису зупинені вже після повернення поліцейських і ОСОБА_1 з медичного закладу.
Протокол про притягнення особи до адміністративної відповідальності, не може бути беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
Така позиція висловлена у Постанові ВС від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.
В даному випадку, суду не були надано жодного доказу керування особи транспортним засобом в стані алкогольного сп`янінні, і на відміну від цього твердження ОСОБА_1 про те що він не керував автомобілем підтверджені доказами (показання свідків та диск з бодікамери поліцейського)
Притягнення до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення, якою в даному випадку є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч.4 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Таким чином, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_1 порушення вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У зв`язку з цим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З врахуванням вищезазначеного, керуючись ст.ст. 9, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП,
Закрити провадження в справі про порушення ОСОБА_1 , пункту 2.5 ПДР України, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Суддя І.О. Опанасюк