30.05.2022 Провадження по справі № 3/940/232/22 Справа № 940/373/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 травня 2022 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Мандзюк С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області (Київський рибоохоронний патруль) про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Із протоколу про адміністративне правопорушення № 014475 від 16.02.2022 року вбачається, що 16.02.2022 року о 22 годині 10 хвилин на р. Роська в с. Скибинці Тетіївського району Київської області ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 проводили вилов риби з берега забороненим знаряддям лову, а саме 1 сіткою з ліски, при цьому незаконно добули рибу: плітку 20 екземплярів; окунь 1 екземпляр, чим завдали збитків рибному господарству України на суму 34442 грн. 00 коп. Своїми діями ОСОБА_1 грубо порушив ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» та п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 85 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що 16.02.2022 року разом з ОСОБА_2 відпочивали на березі річки, коли до них під`їхали працівники рибоохоронного патрулю та почали звинувачувати у ловлі риби сіткою, яку начебто виявили більш ніж за 100 метрів від місця відпочинку. Десь там же був виявлений садок з рибою вагою 0,5 кг. Доводи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про те, що до сітки та риби вони не мають ніякого відношення не були прийняті до уваги працівниками рибоохоронного патрулю.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 4 статті 85 КУпАП передбачає відповідальність за грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка має бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Однак, до протоколу на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та його винуватості в ньому, не додано належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП.

Два чорно-білих знімки на аркушах білого паперу, на одному з яких зображена рука людини з мотузкою, а на іншому частина садка з розміщеною поблизу нього невизначеною, але незначною кількістю рибин, суд не може взяти до уваги, оскільки знімки здійснені без ідентифікації часу, дати зйомки, назви та типу пристрою фіксації, а так само на них не зафіксовано належним чином осіб, що вчинили правопорушення, засоби лову чи інші ознаки вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Більш того, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись єдиним та беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки оцінка наявних у справі доказів, як це передбачено положеннями ст. 252 КУпАП, повинна ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Більш того, у протоколі про адміністративне правопорушення свідками події зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при тому, що вказані особи згідно акта, складеного головним державним інспектором Свідан В.М., самі є головними державними інспекторами рейдової групи Київського рибоохоронного патруля, що викликає сумніви в їх неупередженості при складанні та оформленні матеріалів, тим більше при невизнанні особою своєї провини.

Крім того, суд критично оцінює акт головного державного інспектора Свідан В.М., оскільки останній датований 16.02.2022 року, при цьому після прізвища особи, яка його склала та навпроти підпису зазначено іншу дату документа 23.02.2022 року.

Зрештою, суд вважає сумнівним зазначення у протоколі огляду та вилучення речей і документів від 16.02.2022 року про те, що саме у ОСОБА_1 вилучено рибу, садок та сітку. Так, згідно копії протоколу огляду та вилучення речей і документів від 16.02.2022 року, складеного щодо іншої особи, а саме ОСОБА_2 , та долученого до матеріалів справи, та ж сітка, садок та риба у тій же кількості вилучені саме у ОСОБА_2 , що унеможливлює відповідне одночасне вилучення того ж майна у іншої особи, а саме ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № /6673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), як і у кримінальному провадженні, суд у справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

З огляду на вищезазначене, враховуючи, що ОСОБА_1 своєї провини у даному правопорушенні не визнав та в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо вчинення ним дій, зазначених у диспозиції ч. 4 ст. 85 КУпАП, суд приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 85 ч. 4, 247, 251, 252, 254, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Київського апеляційного суду.

Суддя С.В.Мандзюк