Номер провадження: 33/813/438/22
Номер справи місцевого суду: 496/6334/21
Головуючий у першій інстанції Пендюра Л. О.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2022 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Гірняк Л.А.

За участю секретаря - Шлапак А.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 12.01.2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ПРОЦЕДУРА:

12.12.2021 року о 08.40 год. інспектором ВРПП ОРУП № 2 в Одеській області капітаном поліції Фуклєвим В.І. складено протокол серії ДПР №171001, відповідно до якого 12.12.2021 року о 08 годині 35 хвилин ОСОБА_1 на 39 км. автодороги М-15 «Одеса-Рені» керував автомобілем марки «ВАЗ 2107» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестеру марки «Драгер» та у медичній установі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

За даним фактом складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Біляївського районного суду Одеської області від 12.01.2022 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення, відповідно до санкції статті, у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

15.02.2022 року не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить:

-поновити строк на апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 12.01.2022 року, посилаючись на те, що оскаржувана постанова винесена за його відсутності, що позбавило його права на захист. У зв`язку з цим вважає, що строк пропущено з об`єктивних причин;

-скасувати постанову Біляївського районного суду Одеської області від 12.01.2022 року;

-закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 . у судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явився, про розгляд справи сповіщений належним чином.

Згідно ст. 294 КУпАП неявка в судове засіданні особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб, враховуючи передбачений процесуальним законодавством строк розгляду справи.

У зв`язку з цим, апеляційний суд вважає можливим здійснити апеляційний розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 без проведення фіксації судового засідання технічними засобами.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 . , зазначає, що постанова судді винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, не повно з`ясовані усі обставини справи та не надано їм належної оцінки, у зв`язку з чим прийнято незаконне рішення

При цьому зазначає, що справа розглянута за його відсутності та він був позбавлений права надавати пояснення по суті справи.

Посилається на те, що йому не було надано інформації щодо сертифікації приладу «Драгер»

Зазначає, що він не відмовлявся від проходження освідування у медичному закладі, так як він не перебував в стані алкогольного сп`янінні і мова про проходження огляду в медичному закладі взагалі не йшла.

При цьому посилається на те, що відеозаписи на місці зупинки не вівся та в самому протоколі відсутня така інформація.

Вважає неналежними докази його вини та підстави притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ

Матеріалами справи встановлено, що 28.12.2021 року Біляївського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 . , за ч.1 ст. 130 КУпАП.

З адміністративного протоколу серії ДПР №171001 від 12.12.2021 року, складеного о 08.40 год., вбачається, що 12.12.2021 року о 08 годині 35 хвилин ОСОБА_1 на 39 км автодороги М-15 «Одеса- Рені» керував автомобілем марки «ВАЗ 2107» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестеру марки «Драгер» та у медичній установі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, про що відносно нього було складено протокол серії ДПР 18 № 171001.

За даним фактом складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції.

До матеріалів справи долучені:

-протокол про адміністративне правопорушення ДПР №171001 від 12.12.2021 року;

-письмові пояснення свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

-відеозапис.

В складеному протоколі ОСОБА_1 . пояснив, що «пив горілку, їхав на авто, від проходження медичного огляду та огляду на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер» відмовляється. З порушенням згодний, претензій немає».

Під час проведення огляду ОСОБА_1 . поліцейські застосували відеозйомку, яка оглянута судом апеляційної інстанції.

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙЦНОГО СУДУ

Заслухавши суддю, оглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Мотивуючи свої висновки про доведеність вини ОСОБА_1 . , суд першої інстанції послався у постанові на те, що він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, так як в його діях наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, за кваліфікуючою ознакою - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому зазначив, що його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, відеозаписом з місця події.

Зазначене правопорушення кваліфікується як керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Суд вважав доцільним застосувати до ОСОБА_1 . , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Апеляційний суд погоджується з висновком районного суду з наступних підстав.

Відповідно до п 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

? Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд дослідив матеріали справи, а саме:

-протокол про адміністративне правопорушення ДПР №171001 від 12.12.2021 року;

-письмові пояснення свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

-відеозапис.

Судом апеляційної інстанції оглянуто диск відеофіксації з якого вбачається, що ОСОБА_1 . керував автомобілем «ВАЗ 2107» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 ». Від проходження медичного огляду як на місці зупинки так і в медичній установі - відмовився.

Вищезазначені докази дають підстави вважати, що ОСОБА_1 . , на вимогу поліцейського в установленому законом порядку не пройшов огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, щодо притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно із ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Санкцією частини 1 статті 130 КУпАП для водіїв передбачено єдиний та безальтернативний вид стягнення - такий як штраф в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1000х17=17000 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення з ОСОБА_1 . районний суд враховував характер вчиненого правопорушення, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, особу порушника, з метою виховання правопорушника, попередження здійснення ним нових правопорушень, районний суд правомірно дійшов до висновку про необхідність накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Посилання на те, що справа розглянута за його відсутності та він не був повідомлений про час і місце її розгляду спростовується його особистим підписом в протоколі.

Доводи про те, що на місці зупинки відеозаписне не вівся, не грунтуються на матеріалах справи.

Згідно розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З відеозапису, оглянутого апеляційним судом, вбачається, що така вимога від ОСОБА_1 . не надходила.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А тому, законні підстави для скасування оскаржуваної постанови судді з мотивів яких просить апелянт, відсутні.

Таким чином, усі доводи ОСОБА_1 . , які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду щодо незаконності судового рішення та закриття провадження у справі жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, оскільки судом правильно застосовано норми матеріального права та не порушено норм процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що дані вимоги Закону суддею першої інстанції при призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 . , дотримані в повному обсязі, оскільки застосоване щодо нього стягнення повністю відповідає санкції статті, інкримінованого йому правопорушення і фактично є єдиним та безальтернативним видом стягнення.

Істотних порушень норм КУпАП, якіб могли стати підставою для скасування постанови суду, як про це просив в апеляційній скарзі апелянт, апеляційний суд не вбачає.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи те, що розгляд справи відбувся за відсутністю ОСОБА_1 . , доказів отримання ним копії оскаржуваної постанови матеріали справи не місять, а тому ним строк пропущено з поважних причин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 8, 293, 294 КУпАП суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Біляївського районного суду Одеської області від 12.01.2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 12.01.2022 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Л.А. Гірняк