КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/336/2022 Постанова винесена суддею Шум Л.М.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю особи, щодо якої провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито - ОСОБА_1 , захисника Терновської М.Л., другого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 та його представників - адвокатів Кожем`яченка В.В. і Бойка А.Д., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2021 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні доньку, 2005 р.н., не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2021 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з постановою, суд розглянув протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, 23 вересня 2021 року о 10 год. 01 хв. по вул. Петропавлівська, 39 в м. Києві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «CADILLAC ESCALADE», державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1.91 «Дати дорогу», виїжджаючи на Кільцеву дорогу, не пропустив автомобіль «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_2 , та здійснив з ним зіткнення, який рухався по головній дорозі, який від удару відкинуло та здійснив зіткнення з автомобілем «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався у попутному напрямку, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.3 (б), 2.1у1 ПДР України.

Проте, посилаючись на встановлені при судовому розгляді обставини та матеріали справи, суддя дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень вимог Правил дорожнього руху, які призвели до виникнення ДТП і, відповідно, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Своє рішення суддя мотивувала тим, що під час судового розгляду встановлено, що причиною зіткнення транспортних засобів і наслідків, що настали, були неправомірні дії водія ОСОБА_3 , яка не була уважною, створила своїми діями небезпеку для інших учасників дорожнього руху, не виконала вимоги дорожнього знаку 2.1 "Дати дорогу" та не надала дорогу транспортному засобу під керуванням ОСОБА_1 , який рухався на зелений сигнал світлофора, по головній дорозі, чим створила аварійну ситуацію, і тому в причинному зв`язку із суспільно-небезпечними наслідками, що настали, перебувають лише дії водія ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі другий учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , вважаючи постанову суду незаконною, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що справу було закрито незаконно та з неіснуючих підстав, а винуватцем ДТП зроблено водія автомобіля «Шкода», яким керував він.

При цьому, у порушення ст. 252 КУпАП суд не здійснив всебічне та повне дослідження обставин справи та проігнорував наявні у справі докази, до вирішення справи підійшов поверхнево та однобічно, а його - потерпілого, автомобіль якого було пошкоджено внаслідок ДТП, спричиненого ОСОБА_1 , не було допитано як свідка. Та внаслідок того, що він не був у жоден спосіб повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, йому не забезпечено можливості реалізувати свої процесуальні права потерпілого, зокрема надати свої пояснення, аргументи та докази, а отже, суд допустив неоднакове ставлення до учасників справи й вирішив справу виключно на підставі аргументів ОСОБА_1 та без врахування його аргументів та доказів, у тому числі наявного у нього відео, з якого чітко та однозначно видно, що до моменту зіткнення із ОСОБА_1 він рухався у своїй полосі по головній дорозі, а ОСОБА_1 не надав йому перевагу у русі, виїжджаючи на головну дорогу.

Більше того, суд взагалі невірно встановив обставини справи, адже судом встановлено, що ДТП нібито спричинила водій ОСОБА_3 , але насправді остання є лише власницею автомобіля і її взагалі навіть і близько не було на місці ДТП, а автомобілем ОСОБА_3 керував він, що підтверджується матеріалами справи, а саме схемою ДТП і його поясненнями, з яких чітко видно, що саме він був водієм автомобіля, а не його власниця ОСОБА_3 .

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_3 нібито не виконала вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», проте знак «Надати дорогу» був встановлений якраз для водіїв, які виїздять з тієї дороги, звідки виїздив ОСОБА_1 , а та дорога, по якій рухався його автомобіль, в місці ДТП жодних подібних знаків не містить.

Таким чином, все це є прямим свідченням того, що судом взагалі не досліджувались докази, які були надані співробітниками поліції, а саме - протокол про адміністративне правопорушення, схема ДТП та його письмові пояснення.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2 та його представників - адвокатів Кожем`яченка В.В. і Бойка А.Д. на підтримку доводів апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_1 та його захисника Терновської М.Л. проти апеляційної скарги, а також спеціаліста (судового експерта) Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Любарського К.А., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Проте, ці вимоги закону судом першої інстанції належним чином не виконані.

Як вбачається з матеріалів справи, розглядаючи справу по суті та дійшовши висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень Правил дорожнього руху та скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя послався на матеріали справи та пояснення ОСОБА_1 в суді.

При цьому, надавши перевагу саме цим доказам, суд залишив не спростованими та належним чином неоціненими пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 .

За таких обставин, прийняте суддею рішення по даній справі не можна визнати законним і обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню.

За результатами розгляду апеляційної скарги та перевірки матеріалів справи слід прийняти нову постанову, якою встановити такі обставини вчинення адміністративного правопорушення, а саме - 23 вересня 2021 року о 10 год. 01 хв. по вул. Петропавлівська в м. Києві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «CADILLACESCALADE», державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 д.1 «Дати дорогу», виїжджаючи на Кільцеву дорогу, не пропустив автомобіль «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, та здійснив з ним зіткнення, який від удару відкинуло та здійснив зіткнення з автомобілем «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався у попутному напрямку, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.1 д.1, 2.3 (б) ПДР України.

Вказані обставини підтверджуються даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, схемі дорожньо-транспортної пригоди та поясненнях учасників дорожньо-транспортної пригоди, що містяться в матеріалах справи.

Так, з наявних в матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих ним одразу після дорожньо-транспортної пригоди, які він підтвердив і в суді першої та апеляційної інстанцій, вбачається, що, виїжджаючи автомобілем «CADILLAC» з другорядної дороги на Кільцеву дорогу, яка є головною, він зупинився, пропускаючи автобус, який рухався у крайній правій смузі, на яку він мав намір виїхати, та, коли дана смуга вже була вільна, він продовжив рух, але, проїхавши від перехрестя біля 20 метрів, тобто коли передні колеса та передня частина його автомобіля вже були в крайній правій смузі, він відчув удар в ліве переднє крило від автомобіля Шкода Фабіа, який, перестроївшись у другу смугу та рухаючись за автомобілем Шкода Октавіа, не переконався у безпечності свого маневру та не ввімкнувши покажчик повороту, одразу почав перестроюватись у крайню праву смугу, в результаті чого вдарив його автомобіль у передню частину лівого крила. Вважає, що водій автомобіля Шкода Фабіа порушив п.п. 10.1, 10.3 ПДР і такі його дії стали причиною ДТП.

Разом з тим, такі пояснення ОСОБА_1 щодо його невинуватості у дорожньо-транспортній пригоді спростовуються наявними у справі доказами, в тому числі й поясненнями другого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , даними схеми дорожньо-транспортної пригоди щодо розташування транспортних засобів після зіткнення та пошкоджень, які вони отримали в результаті цього, а також даними відеозаписів з камер зовнішнього відеоспостереження та наданими на підтвердження цих обставин фотокартками події, які повністю узгоджуються з поясненням водія ОСОБА_2 .

Так, за поясненнями другого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , які він підтвердив і в суді апеляційної інстанції, він, керуючи автомобілем «Шкода Фабіа», рухався по вул. Велика Кільцева, яка є головною дорогою, та, включивши покажчик повороту, перелаштовувався з другої смуги у крайню праву, щоб повернути направо на вул. Жовтневу. Попереду нього рухався автомобіль «Шкода Октавіа», який також перестроївся у другу смугу, та після цього знаходився у нього з ліва на пів корпуса вперед. В цей час перед ним раптово з правої сторони, без ввімкнених поворотних сигналів, виїхав автомобіль «CADILLAC» та вдарив, відкинувши його на смугу, по якій рухався автомобіль «Шкода Октавіа», в результаті чого відбулося їх зіткнення. Тому вважає, що в даній ДТП винен водій автомобіля «CADILLAC» ОСОБА_1 , який не дотримався вимог п.п. 10.1, 10.2 ПДР.

За наявними в матеріалах справи поясненнями потерпілої ОСОБА_4 , вона рухалась на автомобілі «Шкода Октавіа» по вул. Велика Кільцева в сторону вул. Кришталева у другій полосі основної дороги, та відчула удар в правий бік, який здійснив водій автомобіля «Шкода Фабіа», який в свою чергу здійснив зіткнення з автомобілем «CADILLAC».

Саме такий механізм дорожньо-транспортної пригоди повністю відповідає об`єктивним даним, що зазначені у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, та підтверджений зібраними по справі доказами.

Зокрема, ці обставини підтверджуються і схемою дорожньо-транспортної пригоди, яка була підписана відповідною посадовою особою та учасниками пригоди без будь-яких заперечень, та в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після зіткнення і пошкодження, які мали автомобілі в результаті дорожньо-транспортної пригоди, з яких вбачається, що зіткнення транспортних засобів «CADILLAC», «Шкода Фабіа» та «Шкода Октавіа» сталося на вул. Кільцева дорога, 14 в м. Києві, яка має три смуги для руху в одному напрямку, де є прилегла дорога та рух регулюється дорожніми знаками, зокрема - встановлено дорожній знак 2.1 "Дати дорогу", у крайній правій смузі руху, на яку перестроювався автомобіль «Шкода Фабіа» та виїжджав з прилеглої дороги автомобіль «CADILLAC», і у кінцевому положенні після зіткнення всі автомобілі розташовуються у крайній правій смузі - автомобілі «CADILLAC» та «Шкода Октавіа» майже прямолінійно, а автомобіль «Шкода Фабіа» - під кутом, при цьому в автомобілі «CADILLAC» розбита передня ліва фара, деформовано передній бампер та переднє ліве крило; в автомобілі «Шкода Октавіа» - деформовано обидві праві двері та правий поріг, а в автомобілі «Шкода Фабіа» - розбиті обоє дзеркала заднього виду, деформовані обидва передні крила та обидві праві двері.

Характер і локалізація пошкоджень на автомобілях «CADILLAC», «Шкода Фабіа» та «Шкода Октавіа» свідчать про те, що передньою лівою частиною автомобіль «CADILLAC» контактував із правою частиною автомобіля «Шкода Фабіа», а також останній передньою лівою частиною контактував із правою частиною автомобіль «Шкода Октавіа».

Вказані обставини об`єктивно підтверджуються і наявними в матеріалах справи відеозаписами з камер зовнішнього відеоспостереження та фотокартками події, з яких вбачається, що водій автомобіля «CADILLAC», перед виїздом з другорядної дороги на головну у крайню праву смугу, зупинився та пропустив автобус, який рухався по головній дорозі у попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір виїжджати. В подальшому, коли дана смуга була вільна від транспортних засобів, автомобіль «CADILLAC» почав на неї виїжджати, і вже коли він знаходився напівкорпусу у крайній правій смузі, тобто почав здійснювати маневр повороту праворуч, в цей час автомобіль «Шкода Фабіа», який до цього у другій смузі руху рухався за автомобілем «Шкода Октавіа», з включеним покажчиком повороту, почав здійснювати маневр перестроювання у крайню праву смугу, яка вже частково була зайнята автомобілем «CADILLAC».

Отже, дані відеозапису вказують, що водій автомобіля «CADILLAC» ОСОБА_1 мав повну інформацію про дорожню ситуацію на головній дорозі та те, що він виїжджає з прилеглої дороги, а відтак, за будь-яких обставин не мав переваги в русі, тому повинен був дати дорогу автомобілю «Шкода Фабіа», який рухався по головній дорозі і здійснював маневр перестроювання у крайню праву смугу, навіть якщо б водій автомобіля «Шкода Фабіа» не ввімкнув попереджувальний сигнал правого повороту.

Такий механізм дорожньо-транспортної пригоди об`єктивно підтвердив і допитаний в суді апеляційної інстанції спеціаліст (судовий експерт) Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Любарський К.А. , який пояснив, що за обсягами матеріалів ДТП, фотознімків та відеозапису, вбачається, що на момент зіткнення автомобіль «CADILLAC» виїхав з прилеглої дороги та наполовину корпусу вже знаходився на крайній правій смузі головної дороги, а автомобіль «Шкода Фабіа» в цей час ще знаходився у другому ряді, він ще навіть не перетнув розмітки, тому бачив, що у нього пів смуги зайнято, але все одно почав перестроюватись у крайню праву смугу, на яку вже виїхав автомобіль «CADILLAC».

Також зазначив, що сам маневр повороту праворуч водія «Шкода Фабіа» в даному випадку виконувався тоді, коли автомобіль «CADILLAC» повертає праворуч. Отже, водію «Шкода Фабіа», згідно п. 10.1 ПДР, перед зміною напрямку руху треба було впевнитись, що це буде безпечно, виходячи з того, що автомобіль «CADILLAC» вже знаходився у нього в полі зору і було зрозуміло куди він повернув, так як він повернув достатньо далеко. При цьому сам час руху від прилеглої території до правої смуги руху, на яку він перестроювався, у нього був 2-3 секунди, тобто автомобіль «CADILLAC» для нього там з`явився не раптово і він міг уникнути зіткнення.

Вважає, що в даній ситуації дії водія автомобіля «CADILLAC» регламентується п. 10.2 ПДР - дати дорогу перед виїздом з прилеглої території, а для водія автомобіля «Шкода Фабіа» - п. 10.1 ПДР, перед перестроюванням впевнитись у безпечності даного маневру. Якщо б автомобіль «Шкода Фабіа» рухався у своїй другій смузі, то автомобіль «CADILLAC» не створював би йому небезпеку для руху і вони б роз`їхалися, а небезпека для руху виникла тоді, коли автомобіль «Шкода Фабіа» почав перестроюватися з другої смуги у крайню праву, яка вже частково була зайнята автомобілем «CADILLAC», тому в даній ситуації водій автомобіля «Шкода Фабіа» власними діями створював сам собі небезпеку для руху.

Зазначає й те, що якщо водій автомобіля «CADILLAC», на момент виконання повороту праворуч у крайню праву смугу, бачив, що водій автомобіля «Шкода Фабіа» ввімкнув покажчик повороту і починає перестроюватись у крайню праву смугу, а це не виключається, то в його діях є невідповідність вимогам п. 10.2 ПДР.

Таким чином, вважає, що в цілому у причинному зв`язку з настанням ДТП є невідповідність дій як водія автомобіля «CADILLAC» вимогам п. 10.2 ПДР, так і дій водія автомобіля «Шкода Фабіа» вимогам п. 10.1 ПДР. Щодо водія автомобіля «Шкода Октавіа», то вона була попереду даних автомобілів, тому в її діях невідповідностей вимогам ПРД не має.

Твердження ж ОСОБА_1 та його захисника про те, що лише дії водія автомобіля «Шкода Фабіа» ОСОБА_2 знаходяться у причинному зв`язку з настанням ДТП, який допустив порушення вимог п. 10.1 ПДР, так як при виконанні маневру перестроювання з другої смуги руху одразу у першу смугу, без ввімкненого покажчика повороту, не пропустив автомобіль «CADILLAC», який вже напівкорпусу виїхав у крайню праву смугу руху, на яку він перестроювався,не заслуговують на увагу, з огляду на те, що, якщо є дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», то водій розраховує, що і інший водій бачить цей знак та надасть йому дорогу, тому водій автомобіля «Шкода Фабіа» розраховував, що він має перевагу у русі перед автомобілем «CADILLAC», водій якого виїжджав з другорядної дороги та по напрямку руху якого встановлений дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», і який бачив, що з другої смуги руху головної дороги здійснює маневр перестроювання у крайню праву смугу автомобіль «Шкода Фабіа», і тому водій автомобіля «CADILLAC» повинен був керуватися знаком 2.1 «Дати дорогу» та дати дорогу автомобілю «Шкода Фабіа», але він не виконав вимогу даного дорожнього знаку і такі його дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням ДТП.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього рухуУкраїни, термін «дати дорогу» - це вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість. При цьому, цими ж Правилами визначено, що «перевага» - це право на першочерговий рух стосовно інших учасників дорожнього руху.

Таким чином, відповідно до вимог п. 1.4 ПДР, ОСОБА_2 , рухаючись на автомобілі «Шкода Фабіа» по головній дорозі та здійснюючи маневр перестроювання з другої смуги руху у крайню праву смугу руху, розраховував, що інші учасники дорожнього руху виконуватимуть Правила дорожнього руху, він не знав та не міг знати, що в цей час ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «CADILLAC» та виїжджаючи з другорядної дороги, по напрямку руху якого встановлений дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», в порушення вимог даного дорожнього знаку, що, відповідно до п. 8.4 (б) ПДР України, відноситься до знаків пріоритету, не пропустить його, а продовжить рух та допустить зіткнення з його автомобілем, тому в причинному зв`язку із наслідками, що настали, перебувають також і дії водія автомобіля «CADILLAC» ОСОБА_1 .

Таким чином, оцінюючи, досліджені у судовому засіданні, докази, вважаю, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.1 д.1, 2.3 (б) ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції, апеляційний суд, у відповідності до положень ст. 294 КУпАП, постановляє нову постанову, якою визнає винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у разі закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення у справах підвідомчих суду може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Оскільки правопорушення мало місце 23.09.2021 року, то на момент розгляду справи в апеляційному суді, передбачені в ч. 2 ст. 38 КУпАП, строки накладення адміністративного стягнення закінчилися, у зв`язку з чим провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП слід закрити.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2021 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, - скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і провадження у справі закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.