Єдиний унікальний номер судової справи 469/983/21
Номер провадження 33/812/80/22 Головуючий у місцевому суді: Тавлуй В.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання - Ковальським Є.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності на постанову судді Березанського районного суду Миколаївської області від 24 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу серія ААБ № 110678 від 04 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 04 жовтня 2021 року о 13.42 год. в с. Коблево Березанського району Миколаївської області по вул. Одеська, 2А, керував транспортним засобом «ЗАЗ LANOS», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, встановленому за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора ALCOTEST Drager 7510, тест № 66, результат позитивний 2,06 ‰, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився.

Постановою судді Березанського районного суду Миколаївської області від 24 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортного засобу строком на один рік, який обчислюється з дня здачі або вилучення посвідчення водія, та штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень у дохід держави.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Вороненко Т.М. подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, є необґрунтованою та незаконною.

В апеляційній скарзі захисник Вороненко Т.М. зазначає, що справу було розглянуто без участі ОСОБА_1 , що позбавило останнього надати докази щодо своєї невинуватості.

Вказує на те, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права, а саме: неправильно застосовано ч.1 ст. 130 КУпАП, ст. 251, ч.1 ст. 256 та ч. 3 ст. 266 КУпАП, а також п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затверджених постановою КМУ від 17 грудня 2008 року за № 1103, а крім того порушено норми ст. 252 КУпАП.

Наголошує на тому, що ОСОБА_1 й досі не ознайомлено зі змістом складеного відносно нього протоколу.

Відмічає, що на відеозаписі зафіксовано лише голос поліцейського, який наполягав та спонукав ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, натомість сам ОСОБА_1 не відмовлявся пройти такий огляд, а навпаки наполягав на його проведенні але у медичному закладі.

Крім того зазначає, що відеозапис наявний в матеріалах справи не може бути визнаний належним доказом, оскільки з нього не можливо встановити кого саме зупинили працівники поліції, та те що складали протокол саме відносно ОСОБА_1 , оскільки його обличчя не було видно, а крім того він не мав при собі копії паспорту.

Також, звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні письмові пояснення свідків.

У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Вороненко Т.М. не з`явилися, про місце й час розгляду справи повідомлені належними чином, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України ( ст. 246 КУпАП).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин (ст. 248 КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Згідно ст. 280 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові суду.

З вказаним висновком суд апеляційної інстанції погоджується в повному обсязі.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 110678 від 04 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 04 жовтня 2021 року о 13.42 год. в с. Коблево Березанського району Миколаївської області по вул. Одеська, 2А, керував транспортним засобом «ЗАЗ LANOS», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, встановленому за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора ALCOTEST Drager 7510, тест № 66, результат позитивний 2,06 ‰, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився. Протокол підписано водієм ОСОБА_1 без будь яких зауважень та доповнень (а.с. 3).

За положеннями пункту 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2, 3, 6, 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 110678 від 04 жовтня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер.

Відповідно до показників тестування на алкоголь, проведеного за допомогою приладу ALCOTEST 7510, тест № 66, результат - 2.06 ‰ (а.с.1).

Крім того, факт проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до вимог діючого законодавства також підтверджено відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції (а.с. 14).

Вказані докази свідчать, про те що водій ОСОБА_1 в порушення пункту 2.9 а ПДР України керував транспортним засобом «ЗАЗ LANOS», державний номерний знак НОМЕР_1 04 жовтня 2021 року в стані алкогольного сп`яніння, тобто суддя першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

При накладенні стягнення на водія, визначенні його виду та розміру, суддею місцевого суду дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені статтею 33 КУпАП.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на те, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся без участі ОСОБА_1 , що позбавило останнього права на подачу доказів по справі, на увагу суду не заслуговує, оскільки хоча судове засідання в суді першої інстанції проводилося за відсутністю ОСОБА_1 , він скористався своїм правом апеляційного оскарження шляхом подачі апеляційної скарги, у зв`язку з чим мав можливість надати пояснення, та докази які не зміг надати в суді першої інстанції, між тим у судове засідання апеляційного суду не з`явився про причини неявки суду не повідомив.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції при складанні протоколу грубо порушені норми діючого законодавства (КУпАП), на що суд не звернув уваги є необґрунтованими, оскільки істотних порушень співробітниками поліції при оформленні відносно ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП положень ст. 256 КУпАП, а також Інструкції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівники поліції не запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що на його думку ставить під сумнів законність проходження огляду за допомогою спеціального технічного засобу на увагу суду не заслуговують, оскільки з відеозапису чітко вбачається, що працівник поліції запитував у ОСОБА_1 про бажання пройти огляд у найближчому медичному закладі м. Березанки, натомість останній заперечував та наполягав лише на закладах охорони здоров`я м. Миколаєва. Разом з тим ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер. В матеріалах справи наявний відеозапис з нагрудної боді камери поліцейського, на якому зафіксовано момент проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 14).

Доводи щодо не ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом складеного відносно нього протоколу є безпідставними, оскільки на відеозаписі чітко зафіксовано момент ознайомлення останнього з протоколом, а крім того протокол підписано ОСОБА_1 особисто (а.с.3).

Посилання в апеляційній скарзі, щодо відсутності в матеріалах справи письмових пояснень свідків спростовуються матеріалами справи, оскільки в справі наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 5-6).

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до заперечень, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку, а тому не впливають на обґрунтовані висновки суду.

Всі інші заперечення захисника ОСОБА_1 - адвоката Вороненко Т.М. суд розцінює як намагання уникнути відповідальності, а тому не бере їх до уваги.

До того ж, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час зупинки та складання протоколу щодо оскарження таких дій та його результатів.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційному суду не надано.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Вороненко Тамари Миколаївни - залишити без задоволення.

Постанову судді Березанського районного суду Миколаївської області від 24 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортного засобу строком на один рік та штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень у дохід держави - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко