Справа № 606/2584/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Мельник А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 3 м.Теребовля Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та мешканки за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.154 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №519414 від 12.11.2021, 03.11.2021 о 16 год.15 хв. ОСОБА_1 порушила правила утримання собак в населених пунктах, а саме собака на кличку "Циган" вкусив дитину ОСОБА_2 , 2009 року народження, чим завдав шкоди, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.154 КУпАП.

Постановою судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 2411.2021 було повернуто матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.154 КУпАП в відділення поліції № 3 м.Теребовля Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області для належного дооформлення.

04.01.2022 матеріали справи повторно надійшли до Теребовлянського районного суду Тернопільської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2022 справу передано для розгляду судді Мельник А.В.

У судовому засіданні ОСОБА_1 дала пояснення, що собака не її, вона його просто декілька разів підгодувала, оскільки останній був голодним. Жодного відношення до собаки, яка вкусила дитину не має. Їй прикро, що дитина постраждала. Зазначила, що на даний час собака більше з`являється на її вулиці.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд, вважає необхідним провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справист. 280 КУпАП.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №519414 від 12.11.2021, ОСОБА_1 інкриміновано адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Диспозицією ст. 154 КУпАП, в редакції на час вчинення правопорушення, передбачена відповідальність за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в не відведених для цього місцях, при цьому ч. 2 ст. 154КУпАП передбачено відповідальність за ті самі дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21.02.2006, особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Цією ж нормою статті передбачено, що особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Відповідно до ст. 22 вказаного закону при поводженні з домашньою твариною особа, яка її утримує, зобов`язана забезпечити наявність намордника, повідка, що необхідні для здійснення вигулу домашньої тварини поза місцем її постійного утримання.

Крім того, з метою забезпечення гуманного ставлення до тварин, додержання порядку та чистоти, запобігання виникненню та поширенню зооантропонозних інфекцій серед людей місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування затверджують правила утримання тварин у домашніх умовах.

З врахуванням вищезазначеного, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №519414 відсутні будь-які посилання на вказаний закон, незважаючи на те, що диспозиція ст. 154 КУпАП є бланкетною, тобто для її застосування необхідно звертатись до інших нормативних актів, якими передбачена відповідальність саме за порушення правил тримання собак і котів, а тому обов`язковим є зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення, окрім іншого, й пунктів відповідної норми закону.

Відсутність конкретної вказівки на відповідні норми закону не дозволяє точно встановити об`єктивну сторону правопорушення та притягнути особу до адміністративної відповідальності саме за порушення конкретної норми правил тримання собак та котів.

Викладене у протоколі формулювання обвинувачення є неконкретним, внаслідок того, що не містить в собі конкретні ознаки об`єктивної сторони, тобто не відповідає диспозиції ст. 154 КУпАП.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 154 КУпАП, полягає в наступному: 1) триманні собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами; 2) триманні собак і котів понад установлену кількість; 3) триманні незареєстрованих собак; 4) приведенні в громадські місця; 5) вигулюванні собак без повідків і намордників (окрім собак, у реєстраційних свідоцтвах яких зроблено спеціальну відмітку); 6) вигулюванні собак у не відведених для цього місцях.

У ч. 2 ст. 154 КУпАП, в редакції на момент вчинення правопорушення, передбачено відповідальність за ті самі дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їхньому майну, а також повторне упродовж року правопорушення з числа передбачених частиною першою цієї статті.

Відсутність хоча б однієї з перерахованих ознак виключає склад правопорушення, а отже, й притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 154 КУпАП, в той час як посадовою особою, що складає протокол, повинно ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі.

Крім цього, у протоколі не вказано та до протоколу не приєднано документи, необхідні для ідентифікації собаки, яка згідно санкції ч. 2 ст.154 КУпАП, в редакції на момент вчинення, підлягає конфіскації, в протоколі не зазначено породу собаки, не вказані інші її ознаки, за якими вона може бути ідентифікована (вік, окрас, паспорт собаки), не зазначено відомостей про місце перебування собаки, належність собаки ОСОБА_1 , що унеможливлює прийняття судом рішення про обов`язкове додаткове адміністративне стягнення у вигляді конфіскації тварин.

Враховуючи вказане, постановою судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 24.11.2021 постановлено матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 154 КУпАП повернути для належного дооформлення в відділення поліції № 3 м.Теребовля Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області.

Однак, після повторного надходження до суду адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 судом встановлено, що постанова судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 24.11.2021 не виконана та вказані у постанові недоліки органом, що складав вищенаведений протокол усунуто не було.

Інших доказів, які б могли підтвердити вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП судом не встановлено.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вказане вище, суд, дійшов висновку, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, вказаного в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 519414 від 12.11.2021 не підтверджується жодним допустимим доказом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП, що відповідно до приписів п.1 ч.1ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.154, п.1 ч.1 ст.247, ст.283, ст.284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 154 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня отримання постанови до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя А.В. Мельник