Справа № 323/3178/21
Провадження № 3/323/150/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2022 р.м. Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Фісун Н.В., розглянувши матеріал, що надійшов з ВП № 4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює водієм в ЧП «Коноваленко», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 594250 від 10.11.2021 року, ОСОБА_1 10.11.2021 року о 15год.10хв. здійснював регулярне перевезення пасажирів на приміському сполученні «Запоріжжя-Федорівка» в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу та визначена в реєстраційних документах по таких ТЗ, чим порушив п.п.8 п.2-2, п.3, п.3-5 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року.

В судовому засіданні правопорушник просив закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 14 КУпАП визначає, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП, а саме за те, що 10.11.2021 року о 15год.10хв. ОСОБА_1 здійснював регулярне перевезення пасажирів на приміському сполученні «Запоріжжя-Федорівка» в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу та визначена в реєстраційних документах по таких ТЗ, чим порушив п.п.8 п.2-2, п.3, п.3-5 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року.

Диспозиціяст. 44-3 КУпАПпередбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбаченихЗаконом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

При цьому дана норма є бланкетною, тобто відсилає до іншого нормативного акта, у даному випадку до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236у відповідній редакції.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами, внесеними постановою КМУ № 981 від 22.09.2021), з метоюзапобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, установлено з 19 грудня 2020 р. до 31 грудня 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого попередніми постановами КМУ.

Відоповідно до п.п. 8 п. 2-2 Постанови КМУ № 1236 в наведеній редакції на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, зокрема додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2-2 цієї постанови, в період з 17 червня 2021 р. на території України забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб. Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням пасажирами під час перевезення засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Частиною 2 ст. 6 Закону України «Про транспорт» визначено, що підприємства транспорту здійснюють перевезення та надання послуг на основі державних контрактів, державних замовлень і договорів на перевезення пасажирів, вантажів, багажу, пошти з урахуванням економічної ефективності провізних та переробних можливостей транспорту.

Як визначає ч. 3 ст. 35 Закону України «Про автомобільний транспорт» перевезення пасажирів автобусами в режимі регулярних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах загального користування на договірних умовах із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

За ст. 1 вказаного закону автомобільний перевізник фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; автомобільний самозайнятий перевізник - це фізична особа - суб`єкт господарювання, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів на таксі без застосування праці найманих водіїв; водій особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Як пояснює ст. 29 вказаного закону, автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Отже, перевезення відповідно до положень Законів України «Про транспорт», «;Про автомобільний транспорт» здійснюють перевізники, тобто фізичні або юридичні особа суб`єкти господарювання, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В матеріалах адміністративного протоколу відсутні будь-які документи на підтвердження того, що ОСОБА_1 уповноважений на здійснення перевезень автомобільним транспортом в якості водія (не додано наказу про прийняття водія ОСОБА_1 на роботу або трудового договору), тобто не надано доказів того, що ОСОБА_1 є посадовою особою суб`єкта господарювання чи самим суб`єктом господарювання (фізичною особою-підприємцем), що здійснює перевезення.

Крім того, особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення не долучено відповідних копій реєстраційних документів на даний транспортний засіб, по яким можна було встановити кількість місць для сидіння, що передбачено його технічною характеристикою.

Всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків, які б підтверджували факт вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, не надано суду їх письмових пояснень, не конкретизовано кількість стоячих пасажирів у співвідношенні до кількості передбачених реєстраційними документами для вказаного транспортного засобу сидячих місць, крім того, в протоколі також не вказано конкретної адреси місця вчинення адміністративного правопорушення.

До матеріалів справи долучено як додатки фотографію, однак з даної фотографії неможливо встановити та перевірити дату, час та місце вчинення правопорушення.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано документи які засвідчують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 594250 вказано що ОСОБА_1 порушив вимоги п.3,п.3-5 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року, однак з протоколу та матеріалів справи не зрозуміло які саме порушення допустив ОСОБА_1 , крім перевезення пасажирів в більшій кількості, ніж місць для сидіння, що передбачено п.п.8 п.2-2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року.

За таких обставин, з огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.8, п.1 ч.1 ст.247, ч.1 ст. 44-3, 245,ч.2 ст. 268, ст.283, ч.1 ст.284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області Н.В. Фісун