Справа № 344/735/22
Провадження № 33/4808/303/22
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Болюк І. І.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю захисника Волосянка Р.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Волосянка Р.О. на постанову Івано-Франківського міського суду від 4.04.2022 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.ст. 130 ч.1, 124, 122-4 КУпАП та на нього на підставі ст.36 КУпАП накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 09.01.2022 року о 21 год. 55 хв., в с.Крихівці м.Івано-Франківськ по вул.Крайня, 1, керував автомобілем «Skoda Oktavia» 2 НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення вимови. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 ч.1 КУпАП.

При цьому він ОСОБА_1 , керуючи автомобулем не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу та вчинив наїзд на транспортні засоби: Nissan Micra д.н.з. НОМЕР_2 ; Skoda fabia д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після цього він залишив місце автомподії. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3б, п.12.1 та п.13.1, 2.10а ПДР України та вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

В апеляційній скарзі, захисник Волосянко Р.О. оспорює законність й обґрунтованість постанови судді. Вважає її незаконною, прийнятою із значними порушеннями матеріальних та процесуальних норм. Стверджує, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, оскільки він не керував транспортним засобом, а за кермом був ОСОБА_2 і в матеріалах справи немає доказів, які об`єктивно підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, що підтверджується матеріалами справи, однак суд першої інстанції не взяв даний факт до уваги, що потягло за собою необґрунтоване притягнення його до адміністративної відповідальності. Зазначає, що постанова судді є недостатньо мотивована, ставить під сумнів відеозапис події, який міститься в матеріалах справи через його неповноту. На місці оформлення матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, останньому не було поставлено в провину правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, оскільки ні він, ні ОСОБА_1 не були належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а про існування постанови дізнався з запізненням, останню скасувати, провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційний розгляд справи проведено без участі ОСОБА_1 за клопотанням його захисника через перебування . Його участь не є обов`язкова.

Пропущений апелянтом апеляційний строк підлягає поновленню для забезпечення допуску особи до правосуддя. Як з`ясовано, ні ОСОБА_1 , ні його захисник у судовому засіданні не були, вони не були належно повідомлені про судове засідання, копію постанови ними отримано із затриманням, що перешкодило вчасно подати апеляційну скаргу.

З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши апеляційні доводи, позицію захисника в апеляційній інстанції про скасування постанови суду в повному об`ємі, апеляційний суд прийшов до переконання про часткове задоволення апеляційної скарги.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

В діях ОСОБА_1 вбачаються окремі ознаки пред`явлених йому правопорушень, однак його вину не підтверджено у встановленому законом порядку.

Розгляд справи без участі ОСОБА_3 та його захисника в умовах воєнного стану без їх належного повідомлення є істотним процесуальним порушенням особи на захист і дає підставу для скасування постанови суду.

Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, що підтверджується відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 , як при складанні протоколу, так і при процедурі пройти огляд на стан сп`яніння, не було належно роз`яснено і не забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його права на правовий захист і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що свідчить про істотне порушення ОСОБА_1 на захист при складанні протоколу.

Вказане порушення процедури огляду на стан сп`яніння працівником поліції, як того вимагає закон, в силу правового принципу «плодів зіпсованого дерева» дає підставу вважати всі здобуті дані та докази у цій справі недопустимими доказами. Згідно ст. 266 ч.5 КУпАП така процедура огляду водія є недійсною.

В постанові суду не наведено переконливих мотивів про спростування доводів ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем. При цьому суд обмежився загальними посиланнями на окремі документи, однак не дав їм належної правової оцінки в сукупності з іншими доказами. Внаслідок цього залишився сумнів у доведеності вини правопорушника.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік можливих доказів вини правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

Посилання суду на письмові пояснення свідків є недопустимими доказами, оскільки це є порушенням принципу безпосередності дослідження судом доказів шляхом допиту цих осіб.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП, тому апеляційна скарга в цій частині підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню як невмотивована й необґрунтована.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Окремі вказані процесуальні порушення стосуються і звинувачення ОСОБА_1 за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, які ставлять під сумнів висновок суду про доведеність його вини в цій частині, що є підставою для скасування постанови суду. Для повного з`ясування обставин справи за цими статтями слід проводити дослідження доказів, перевіряти їх належність й допустимість, правильність їх оцінки судом першої інстанції. Однак, таке дослідження доказів є неможливим через закінчення строку давності в цій частині звинувачення ОСОБА_1 за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Тому, враховуючи вимоги ст. 247 п.7 КУпАП про закриття розпочатої справи про адміністративне правопорушення внаслідок закінчення строків накладення стягнення та у зв`язку з тим, що на сьогоднішній день пройшов 3-місячний строк давності накладення стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, у вказаній частині справи, то постанова судді в цій частині підлягає скасуванню із закриттям провадження на підставі вказаної норми закону.

Таким чином постанова суду не може залишатись в силі, вона підлягає скасуванню, апеляційна скарга частковому задоволенню.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику Волосянку Р.О. строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Апеляційну скаргу захисника Волосянка Р.О. задовольнити частково, постанову Івано-Франківського міського суду від 4.04.2022 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП закрити на підставі ст. 247 п.7 КУпАП у зв`язку з закінченням строків давності накладення адміністративного стягнення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький