Справа № 692/380/22
Провадження № 3/692/310/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року смт. Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 186268 від 20.04.2022р., гр. ОСОБА_1 20.04.2022р. о 21 год. 40 хв. на автодорозі смт. Драбів - с. Білоусівка, 2,5 км, керував автомобілем Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився на відео.

У судовому засіданні 24.05.2022р. захисник ОСОБА_1 - адвокат Брус С.М. висловив правову позицію клієнта, зазначивши, що 20.04.2022р. близько 21:00 год. ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 везли до смт. Драбів ветеринара ОСОБА_3 . При цьому за кермом знаходився ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 перебував на передньому місці пасажира. По дорозі у автомобіля закінчилось паливо і він зупинився поряд з постом територіальної оборони. Автомобіль вказані особи відкотили на обочину та чекали на приїзд автомобіля з паливом. Від блокпосту до них прийшов представник сил територіальної оброни та дізнавшись причину зупинки викликав працівників поліції. При прибутті поліцейських ОСОБА_1 зайняв місце водія, щоб дістати для перевірки документи на автомобіль, при цьому автомобілем не керував. Зазначив, що ОСОБА_1 у зв`язку з похилим віком погано бачить у нічний час, також випив пива, тому й попросив сісти за кермо ОСОБА_2 . Натомість, працівники поліції не розібравшись, склали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП на власника автомобіля, не зважаючи на те, що він не керував автомобілем. Зазначив, що відео, надане працівниками поліції в якості доказу вини ОСОБА_1 є неповним, не містить всіх необхідних даних та є неналежним доказом. Пояснення ОСОБА_1 особисто не писав, поставив підпис не читаючи. Клопотав про допит осіб, які були свідками даної події ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та просив закрити справу за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 правову позицію захисника та його клопотання підтримав. Пояснив, що 20.04.2022р. вживав пиво, окрім того погано бачить у темряві, тому попросив ОСОБА_2 відвезти ветеринара, який був у ОСОБА_1 , до смт. Драбів. За кермом не був, автомобілем не керував, знаходився протягом руху автомобіля на пасажирському місці, за кермом знаходився з метою надання працівникам поліції документів. Вину у скоєні інкриміновано правопорушення не визнає. При прибутті працівників поліції його нічого не розпитували, запитали, хто є власником автомобіля та попросили надати документи на автомобіль. Коли сидів на місці водія, то автомобіль нікуди не рухався. Працівники поліції пройти огляд не пропонували.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що перебуває на службі у роті охорони підрозділу територіальної оборони. 20.04.2022р. перебував на службі на блокпості в смт. Драбів в напрямку станції Драбів. Після початку комендантської години було помічено автомобіль, який рухався з боку станції Драбів в напрямку смт. Драбів. І який зупинився на відстані близько 30 м. від блокпосту. Наблизившись до вказаного автомобіля та підсвітивши його ліхтариками побачив осіб, що перебували у ньому, при цьому стверджує, що ОСОБА_1 перебував на місці пасажира, за кермом знаходилась інша особа, яку легко упізнати за зовнішніми ознаками (чорнявий, з бородою та довгим волоссям). З особами, що перебували в автомобілі виникла сварка, з автомобіля було чутно запах алкоголю. Тому прийняв рішення про виклик працівників поліції. При їх прибутті біля автомобіля присутній не був, про подальші події пояснити нічого не може. Вказав на свідка ОСОБА_2 як на особу, яка керувала автомобілем під час описаних подій.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що 20.04.2022р. йому зателефонував ОСОБА_1 та попрохав відвезти на його автомобілі ветеринара до смт. Драбів. Оскільки ОСОБА_1 погано бачить, то ОСОБА_2 погодився. Дорогою в автомобілі закінчилось паливо і вони зупинились поряд з блокпостом сил територіальної оборони. До них вийшов один з військовослужбовців та викликав поліцію. При прибутті поліцейських ОСОБА_1 сів на місце водія щоб дістати документи та потім сидів за кермом. При цьому автомобіль не рухався, ОСОБА_1 ним не керував. Зазначив, що під час руху автомобілем керував одноособово. Окрім них в автомобілі перебув ветеринар Шлапак, який у зв`язку з вживанням алкоголю був у відповідному стані. Працівники поліції їх автомобіль не зупиняли, пояснення ні в кого не відбирали. При їх прибутті він та ОСОБА_1 знаходились на вулиці біля автомобіля, він перебував у нормальному стані.

Суддя, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх осіб, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

У КУпАП визначено форму та передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановлюється в конкретній справі. У вищевказаних процесуальних документах, зокрема, необхідно викласти всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, і обґрунтувати наявність складу правопорушення та його кваліфікацію.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Згідно сформованої в протоколі серії ААБ № 186268 від 20.04.2022р. фабули вчинення адміністративного правопорушення, гр. ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

На підтвердження вини гр. ОСОБА_1 до матеріалів справи додані:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 186268 від 20.04.2022р., згідно якого гр. ОСОБА_1 20.04.2022р. о 21 год. 40 хв. на автодорозі смт. Драбів - с. Білоусівка, 2,5 км, керував автомобілем Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився на відео. Протокол у графі відомостей про свідків чи потерпілих не заповнено. В розділі «До протоколу додаються» вказано: матеріали справи. Документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався;

- рапорт помічника чергового СРПП ВПД №1 ЗРВП ГУНП в Черкаській області Стадника С.В., згідно якого 20.04.2022р. о 21:53 надійшло повідомлення зі служби «102» про зупинку автомобіля Рено Дастер, д.н.з. НОМЕР_1 на блокпості автодороги Драбів - ст. Драбово-Барятинське. Заявник: Лісовий;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 20.04.2022р., згідно яких той 20.04.2022р. о 21:40год. керував автомобілем Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, пройти огляд на стан сп`яніння відмовився.

- оптичний диск з відеодоказами.

Відповідно до п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.ч. 2,5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом МВС України №1026 від 18.12.2018р. визначено порядок застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Дослідивши наданий працівниками поліції відеозапис на оптичному диску, долучений як доказ скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП 20.04.2022р., суд зазначає, що на вказаному диску наявний один відео файл з записом загальною довжиною 1 хв. 41 сек. Згідно вказаного файлу запис зроблено в темну пору доби о 22:09 год. Запис розпочинається біля транспортного засобу, який не рухається, працівниками поліції проводиться встановлення особи, яка перебуває на водійському сидінні та надає документи на перевірку - яким є ОСОБА_1 . Працівником поліції робиться пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер або у медичному закладі, на що той зазначає, що згідний з діями працівників поліції, факт вживання алкогольних напоїв визнає, в подальшому від проходження огляду відмовляється, оскільки не розуміє для чого це. Працівник поліції зазначає про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та попереджує про складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КупАП. На цьому запис обривається.

Таким чином з вказаного запису вбачається, що працівником поліції було зроблено пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі, на що той відмовляється. Наданий відеофайл не розкриває повної інформації про обставини подій, зображених на них, оскільки не містить відомостей про місце зображених обставин, склад учасників подій, відомості про обставини проведення відео зйомки, інші дані, необхідні для дослідження обставин справи. Даний відеозапис є неповним, оскільки розпочатий не з моменту виявлення правопорушення та закінчено до моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення, що надійшов до суду.

Також відеофайл не містять відомостей, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_1 за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та його зупинку працівниками поліції або іншими особами.

Інших доказів вини особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема інших рапортів працівників поліції, пояснень свідків чи потерпілих надано не було.

Суд оцінює критично письмове пояснення ОСОБА_1 щодо керування ним транспортним засобом за обставин, вказаних у протоколі серії ААБ № 186268 від 20.04.2022р., з огляду на те, що у судовому засіданні ОСОБА_1 вказані пояснення не підтримав, надав пояснення, що прямо їм суперечать. Також вказані письмові пояснення не знайшли підтвердження як під час допиту особи, на яку ОСОБА_1 вказав як на водія автомобіля Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_1 , так і під час допиту особи, повідомлення якої стало приводом для виїзду працівників поліції ОСОБА_4 , за результатами чого в подальшому було складено протокол про адміністративне правопорушення. Натомість пояснення ОСОБА_1 , надані в судовому засіданні, узгоджуються як з поясненнями ОСОБА_2 , так і з поясненнями ОСОБА_4 .

Таким чином у суду виникають сумніви у законності пропозиції працівників поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, так як не доведено сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні від 26.06.2008 року у справі "Ващенко проти України "Європейський суд вказав, що: «"обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)».

В рішенні від 25.07.2000, у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.»

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Оскільки додані до матеріалів справи докази не дають відповіді на питання, чи здійснювалось ОСОБА_1 керування транспортним засобом, чи було працівниками поліції здійснено його зупинку та чи саме після такої зупинки працівниками поліції було зроблено пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд на встановлення ступеня алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, тому суддя приходить до переконання, що достатніх, допустимих та безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП при обставинах, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 186268 від 20.04.2022р, яким визначено межі даного судового розгляду, суду не надано, його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом не доведена, тому склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в його діях відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись вищевикладеним та п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана скарга до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.О. Левченко