ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/531/22 Справа № 206/902/22 Суддя у 1-й інстанції - Кушнірчук Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2022 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2022 року від 04 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 15 лютого 2022 року о 19 годині 50 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись поблизу будинку 9-Г (електроопора № СВ1055) по вулиці Гаванській в місті Дніпрі, перед початком руху та зміною напрямку руху, а саме виконуючи лівий поворот, не впевнилась, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, здійснила зіткнення з автомобілем ГАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_2 , чим порушила п. 10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 посилається на поважність причин його пропуску та зазначає, що на момент розгляду справи та винесення постанови у справі перебувала за межами м. Дніпро у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, та введенням воєнного стану на території України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що в її діях відсутнє порушення п. 10.1 ПДР України, оскільки виконуючи маневр повороту, вона зупинилась, з метою надати дорогу автомобілям, які рухались у зустрічному напрямку та намагалась почати рух, однак автомобіль заглох. Повторно завівши її та впевнившись у відсутності будь-яких перешкод для виконання маневру, почала рух та отримала удар в лівий бік автомобіля у зв`язку зі здійсненням її обгону автомобілем ГАЗ. Вказує, що в діях водія автомобілю ГАЗ є порушення п. 14 ПДР України, оскільки він здійснював маневр обгону на перехресті, де робити це заборонено та саме це порушення перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з ДТП.

Також посилається на невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП у зв`язку з тим, що в ньому не зазначено свідків даної ДТП, що виключає його як доказ у даному провадженні, а отже ухвалення судового рішення є неможливим.

Вказує, що ДТП відбулось на смузі для її руху, що підтверджується схемою місця ДТП, а водія ОСОБА_2 здійснив подвійний обгін та виїхав на смугу зустрічного руху.

Посилається й на те, що суд першої інстанції формально підійшов до встановлення обставин, передбачених ст. 33 КУпАП, обмежившись прямою вказівкою на їх наявність, що обумовлено відсутністю в матеріалах справи об`єктивних даних та доказів, які б підтвердили ці обставини.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

В судові засіданні апеляційного суду, призначені на 17 травня 2022 року та 27 травня 2022 року ОСОБА_1 не з`явилась, причини своєї неявки апеляційному суду не повідомила. З метою належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце апеляційного перегляду справи, останній було направлено смс-повідомлення на номер телефону, який зазначений нею у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 3), власних поясненнях (а.с. 5), схемі місця ДТП (а.с. 6) та апеляційній скарзі (а.с. 13-19). Крім того, за вказаним номером телефону остання повідомлялась судом першої інстанції про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення (а.с. 9). Однак, згідно звітів з АСДС, вказані повідомлення не можуть бути доставлені абоненту з технічних причин у оператора мобільного зв`язку.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 КУпАП, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади;важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Тому, на підставі ч. 2 ст. 268 КУпАП, враховуючи, що дана категорія справ до вичерпаного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного перегляду, до зали суду не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи у його відсутність, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП.

В той же час, 19 травня 2022 року від потерпілого надійшла заява про закриття провадження стосовно нього на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Апеляційний суд не входить в обговорення даної заяви потерпілого, оскільки на його розгляді перебуває апеляційна скарги ОСОБА_1 , як особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а ОСОБА_2 у даному адміністративному провадженні є потерпілим.

Мотиви апеляційного суду.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником... Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд враховує посилання ОСОБА_1 на те, що в Україні введено режим воєнного стану у зв`язку з військовою агресією РФ, а тому вона не мала змоги своєчасно подати апеляційну скаргу, у зв`язку з чим вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин та такий строк підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, перевіривши докази, які суд поклав в основу свого рішення, апеляційний суд вважає, що викладений в постанові суду висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 порушень вищезазначеного положення закону, підтверджується безпосередньо дослідженими судом першої інстанції письмовими доказами.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується обставинами, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №283396 від 15 лютого 2022 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; схемою до місця ДТП, на якій зафіксовано напрямок руху транспортних засобів, місце їх зіткнення та пошкодження автомобілів з детальним їх викладом; поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 15.02.2022 року, який зазначив, що у вказаний день о 19.50 год. на автомобілі «ГАЗ», їхав по вул. Гаванській в м. Дніпро та побачив стоячий автомобіль Опель, який, за відсутності зустрічного транспорту вирішив обігнати та майже завершивши маневр обгону відчув удар в праве заднє колесо.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , щодо відповідності її дій вимогам п. 10.1 ПДР України та наявності провини потерпілого у даному ДТП, апеляційний суд вважає їх неприйнятними, а висновки суду в цій частині законними та обґрунтованими виходячи з наступного.

Як видно з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, дорожньо-транспортна пригода відбулась на вул. Гаванській в м. Дніпро на зустрічній смузі для руху водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що не оскаржується в апеляційній скарзі. При цьому, відповідно до схеми місця ДТП у автомобіля ГАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 виявлено пошкодження заднього правого колеса в той час, як у автомобіля Опель Вектра, реєстраційний номер НОМЕР_1 пошкоджено передній бампер, переднє ліве крило, переднє ліве колесо, капот, передній лівий покажчик повороту. З огляду на наявні механічні пошкодження, пояснення водія ОСОБА_2 щодо тієї обставини, що він майже завершив маневр обгону узгоджують з матеріалами справи про адміністративне правопорушення. В той же час, доводи ОСОБА_1 про те, що перед початком повороту ліворуч вона впевнилась в безпечності маневру та розпочавши рух отримала удар в ліву сторону, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки будь-яких інших ушкоджень, характерних даному механізму у автомобіля ГАЗ не виявлено.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є порушення вимог п. 10.1 ПДР України, який передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, невиконання якого знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з ДТП.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу й на ту обставину, що ОСОБА_1 , як у своїх письмових поясненнях так і в апеляційній скарзі вказує виключно на те, що впевнилась у відсутності зустрічного транспорту перед поворотом ліворуч та не зазначає про те, що пересвідчилась у відсутності автомобілів, які почали виконувати маневр її обгону, тобто не подивилась у дзеркало заднього виду, що додатково вказує на невиконання нею вимог п. 10.1 ПДР України.

Крім того, апеляційний суд не може погодитись з доводами ОСОБА_1 в тій частині, що потерпілий ОСОБА_2 виконував маневр обгону на перехресті, оскільки матеріали справи, зокрема схема місця ДТП таких даних не містить, а територія, на яку ОСОБА_1 мала намір здійснити наїзд є прилеглою територією.

Отже, суд апеляційної інстанції доходить висновку про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, яке ґрунтується на належних, достовірних та достатніх доказах та відповідно про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Будь-яких невідповідностей вимогам КУпАП під час оформлення зазначених вище матеріалів, які б могли вплинути на висновки суду про доведеність або недоведеність винуватості ОСОБА_1 та наявності в її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП під час апеляційного перегляду не встановлено.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити їй строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун