Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/902/22
Провадження №: 3/332/481/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Ретинська Ю.І., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який офіційно не працевлаштований, мешкає адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №267999, 14.04.2022, о 17-30 год., за адресою: м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 49, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Avensis, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці ока не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений. Авто передано тверезому водію. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України не визнає пояснив, що дійсно 14.04.2022, приблизно о 17 годині, був зупинений працівниками поліції. Працівники поліції не представились, не повідомили про причину зупинки, не роз`яснили права. При цьому, весь час кудись дзвонили, та питали, що з ним робити. Потім запропонували пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, не аргументувавши причину. Через такі неадекватні та неправомірні дій працівників поліції, він відмовився проходити огляд. Після складання протоколу він в той же день самостійно звернувся до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, де о 19:30 пройшов медичний огляд на стан сп`яніння, за результатами якого видано висновок № 1216 про те, що він тверезий.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши усі наявні докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 267999 від 14.04.2022, рапорт інспектора поліції, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до медичного закладу, довідки з бази «Адмінпрактика» та «Армор», диск з відеозаписами, суд приходить до висновку, що провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення. Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у ст. 62 Конституції України Так, відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.9 а ПДР України визначено заборону для водія керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності ч.2 п. 27 Постанови Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 (в редакції від 19.12.2008) керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.У відповідності ч.2 п. 27 Постанови Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 (в редакції від 19.12.2008) керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.Згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14 передбачено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України). Якщо водій ухилився від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Під час розгляду справи було досліджено долучений до матеріалів справи диск з одним відеофайлом (а.с. 8), на якому зафіксовано лише невеликий відрізок подій, а саме те, що у ОСОБА_1 запитали, чи перебуває він у стані наркотичного сп`яніння та чи вживає наркотичні засоби, на що він відповів: «НІ» і також запитали, чи бажає пройти медичний огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 також відповів: «НІ». Потім було повідомлено, що буде складений протокол про адміністративне правопорушення. Тобто, працівники поліції в порушення відомчої Інструкції МВС України від 18.12.2018 року № 1026 не здійснили фіксування всіх обставин справи: факт порушення водієм ПДР України, що стало причиною для зупинки транспортного засобу (на відео взагалі відсутній будь-який транспортний засіб); виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, роз`яснення процедури проходження огляду та вимоги ст. 268 КУпАП та ін.

Відповідно до імперативного припису частини другої статті 283 КУпАП, передбачено імперативний обов`язок щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Разом з тим в протоколі про адміністративне правопорушення немає даних про те, на який технічний пристрій здійснювалась відеофіксація, в який час, у зв`язку із чим.

У разі відсутності в постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис (в тому числі аудіозапис що міститься у матеріалах справи), такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Такий правовий висновок висловлений у постановах Верховного Суду від 05 березня 2020 року у справі №607/7987/17, 15.11.2018 у справі №524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, висновки якого в силу частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус судців» повинні враховуватися іншими судами при застосуванні таких норм права.

Отже, в матеріалах справи відсутній відеозапис адміністративного порушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який мав бути зафіксований у відповідності із вимогами ст. 266 КУпАП та Інструкції №1026.

Також, у рапорті Інспектора УПП в Запорізькій області ДПП (а.с. 4) не зазначена причина зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Під час судового розгляду ОСОБА_1 долучений висновок КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради № 1216 від 14.04.2022, згідно змісту якого, ОСОБА_1 о 19-30 годині 14.04.2022 пройшов медичний огляд на стан сп`яніння, за результатами якого видано висновок про те, що у гр. ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

Виходячи із вказаних обставин, пояснень ОСОБА_1 суд дійшов висновку, що останній не порушував вимог п. 2.5 ПДР України, а матеріали справи, які були зібрані під час стадії адміністративного розслідування є сумнівними та такими, що не можуть бути покладені у винуватість ОСОБА_1 .

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що працівниками поліції не надано належних доказів, які б поза розумнім сумнівом свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись вимогами ст.ст. 245, 247, 273 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не була подана.

Суддя Ю.І. Ретинська